RÓZSÁS MÁRNA. 6c;3 



Húsa kövér, igen porhanyós és sok kedvelőre talál. 



Elterjedés. A havasi vizek kivételével rendesen minden álló vízben 

 együtt tart a kárászszal. Régi időben mint gyógyszer szerepelt; Tatán 

 és más helyeken « haldoktor » s a halászok közhite szerint, a szigony- 

 nyal megsebesített halakat úgy gyógyítja, hogy hozzájuk törleszkedve, 

 a sebeiket nyálkájával bekeni. Heckel Csáktornyáról, a Balatonból 

 és « Erdélyből" említi, Petényi a Duna, Vág, Tisza, Garam, Tu- 

 rócz melléke álló vizeibői említi mint olyat, a mely a folyókba csak 

 betéved ; én a Balaton, Fertő tavából, a Velenczei tóból, a Mosz- 

 tonga, Szernye és Ecsedi láp, a Hódos és Szarvastó mocsárvizekböl és 

 a Berettyó, Borzsa, Körös, Latorcza, Olt, xRába, Sajó, Szamos és 

 Zagyva mocsaras mellékéről, ragyogó változatát a Dunából (Apatin) 

 ismerem. 



• ■ A RÓZSÁS MÁRNA. 



Barbus fluviatilis, Agassiz. ^ 



Föjegfei: négy hosszú bajusz ; kettő elől a felső ajakon, kettő, s ennél 

 hosszabb, a szájzugon ; a hátsörényúszó első tüskéje fogacsos bognár- 

 tüske, az alsósörényúszó anélkül való ; a száj torok felé nyiló ; a felső 

 ajak különösen húsos, az alsót meghaladja. 



Sugár -at: HS 3/8—9; HO 1/15 ; HA 2/8; AS 3/^ 



OP 55 — 60; FA 4-nél kevéssel több, a kormányúszóval együtt. 

 A test nyúlánk, hengeresre hajló; magassága 5 — i;V2-szer fordul meg 

 a hosszaságában ; a fej, különösen orra része nyújtott, túrásra alkal- 

 mas, majdnem kurta-ormányszerű ; a szem kicsiny (Heckel találóan 

 jegyzi meg, hogy e halnak a sertéssel való összehasonlítása igen jó) ; 

 a hátsörényúszó a test hossza közepében kezdődik, terjedelménél 

 magasabb, erős csontsugara fűrészes ; az alsósörényúszó szintén magas, 

 csontsugara ellenben sima; a kormányúszó mélyen kivágott, alsó fél- 

 szárnya a felsőnél terjedelmesebb. A héj nem terjed a fejre ; pénzei 

 aprók és helyen-közön kissé egyenetlenek, szélességüknél kissé hosz- 

 szabbak, kiálló végük legtöbbször kissé csúcsosodók. 



Szín szerint a háta olajzöld, az oldalak felé e szín enyészik, s a 

 has felé egészen kivilágosodik, a torok és a has fehér; a hátsörény- 

 úszó kékes, úgy a kormányúszó is ; a többi úszó vöröses. Néha a szín, 

 kivált az oldalakban, barnássárgába játszik. 



