SZEMES KESZEG. 7OJ 



a hát felé csak kevéssé kisebbednek , a hát elöfelén osztást 

 hagynak. 



Szín szerint a hátfél barnás-kékes, az oldalakba enyészve, az olda- 

 lak ezüstfényűek ; a hátsörényúszó és kormányúszó kékes, az utóbbi 

 néha vöröses; a hasúszószárny és alsósörényúszó sárgásfehér, a hi^nalj- 

 úszószárny vöröses ; néha az egész alsó úszószervezet vöröses. 



Ivik: júniusban. 



Fogása: a hálós halászat járuléka. 



Az Éva-keszeg tengerjáró hal, mely északon messze terjed el ; 

 nálunk csak folyókból ismeretes, hol az elevenebb víz fenekén szeret 

 tartózkodni ; nagyon óvatos, nehezen fogható hal, mely leginkább za- 

 varos vízben az ághegyháló prédája. 



Nálunk 20 — 2'~, cm- nagyságúakat láttam. 



Húsa szálkás; szegény ember eledele. 



Elterjedés. Heckel csak a Dunából említi; ugyan innen Ercsi 

 tájáról Petényi ; én különösen Komáromban és Budapesten akad- 

 tam reá ; de a Bódvából is ismerem. 



A szemes keszeg. 



Abraniis melanops, Heckel. 



Föjegyei: a húsos orr vaskosabb, kevésbbé kiálló, mint az Éva- 

 keszegé; a száj kevésbbé torokfelé nyiló. patkóhasítású : a hátsörény- 

 úszó mögött ormó ; a színezet felülről a pofákig és az oldalvonal 

 tájáig sötétes. 



Siigűr-űfa: mint az előbbié. 



Heckel megjegyzi, hogy ez a faj az előbbivel könnyen össze- 

 téveszthető; de a tompább orr és vastagabb fej megkülönböz- 

 teti tőle. 



Szín szerint a fej egészen a szemek aljáig fekete színpontoktól sö- 

 tétes, azonképen az oldalak hátfelőli része is ; a hátsörényúszó, kor- 

 mányúszó és hónaljúszószárnyak feketés szegélyűek ; az alsósörény- 

 úszó és hasúszószárny fehéres. Azoknak a példányoknak, a melyeket 

 én a Bódvában találtam, szeptemberben valamennyi úszója vöröses, 

 részben — az alsó — vörös volt. 



Ezt a halat 1883. szeptember 22-én Szendrő mellett a Bódvából 



