n\ 2 ÁLLAS KÜSZ. 



kivágott. A héj teljes, pénzei rendkívül vékonyak, úgy hogy a héjon 

 határuk alig szembetűnő. 



Szín szerint a hát sötétzöld, az oldalak felé zöldes-aranyos, lefelé 

 ezüstösbe átmenő ; az oldalvonal fölött sokszor még egy sujtásszerű 

 sötétedés vehető észre; a hátsörény, a kormányúszó és a hónaljúszó- 

 szárnyak feketésen szegve, a többi sárgás, néha vörösesbe húzó; a 

 szemcsillag felső része feketén pontozott. 



Ivik : mint az előbbi. 



Fogása : csak gyerekek horgászszák. 



A sujtásos küsz, noha nagy vizekben is megterem, mégis inkább 

 pataki hal ; igen ügyes, fürge kis jószág, mely még a súgákban is vígan 

 hajhászsza a víz felszínére kerülő apró rovarokat. 



Elterjedése: Heckel a Poprádból, Csernából, Nagy-Szeben és 

 Brassó tájáról jegyezte föl; Petényi még a Rákost fűzi hozzá; én 

 följegyeztem a Balatonból, a Bódva, Duna, Garam, Ipoly, Küküllő, 

 Olt, Szamos, Vargyas, Torna vizéből s a székelyföld legtöbb 

 patakjából. 



A Jeitteles Prodromusában felsorolt Alburnus fasciatus biztosan 

 csak élénkebb színű sujtásos küsz. 



AZ ÁLLAS KÜSZ. 

 Alburnüs mentő, Agassiz. 



Fójegyei : igen nyúlánk test ; az alsó állkapocs erősen kiálló ; a 

 középső szilványfedelék hiányzik ; egyebekben a szélhajtó küsz jelle- 

 mével ; de héjjá sokkal apróbb pénzű. 



Sugár^aía: HS 2/8—7; HO 1/14; HA 1/8 ; AS 5/14— i ^ 



OP 60 — 62; FA :;'/, — 6, a kormányúszót beleértve. 



Az állas küsz a küszhalak között a legkarcsúbb s apró pénzei által 

 is különbözik. Hátvonala igen lapos íves, hasvonala domborúbb ; leg- 

 nagyobb magassága a hasúszószárnyak elé esik s a fej hosszának 

 majdnem megfelel. Az erősen homloknak nyíló száj zuga az orrnyílás 

 vonalával talál. A hátsörényúszó a test hosszának második felébe esik 

 s a hasúszószárny és alsósörényúszó között középen áll, sokkal maga- 

 sabb, mint a milyen széles. Az oldalvonal fölött álló pénzek a leg- 

 nagyobbak, de a szemnek egy fél átmérőjénél kisebbek. 



