LEÁNY KONCZER. 



■19 



hasvonal íve a háténak körülbelül megfelel — innen a vetélő alak. 

 A hátsörényúszó a test felehosszában kezdődik s kissé a hasúszó- 

 szárnyak mögé esik, szélességénél magasabb; az alsósörényúszó közel 

 oly széles, mint a milyen magas. A héj legnagyobb pénzei az oldal- 

 vonal fölött vannak, nagyság szerint a szem átmérőjét ütik meg; 

 szabad szélök kerekre vágott. 



Szín szerint a hát kékes vagy zöldesfekete, az oldalak ezüstösek ; 

 a hasúszószárny és alsósörényúszó világosvörös ; a hátsörény- és a 

 kormányúszó szürke, vöröses lehelettel: véneknek a hónaljúszó- 

 szárnyuk is vörös s ez a szín a hátsörényen és kormányúszón is ural- 

 kodik s ekkor a szemcsillag ezüstös, vörösen foltozott. 



Ivik: mint ez előbbi. 



Fos;ása: az előbbivel talál. 



A veresszárnyú konczér a víz tekintetében alig válogatósabb, mint 

 alaktársa, a pirosszemű kelé ; de nagyobb számban fordul elő, sere- 

 gesen jár s a jobb vizet mégis csak jobban szereti ; fürge, eleven hal, 

 mely a vízirovarokat ügyesen üldözi, s ezért könnyen keríthető ho- 

 rogra; sorsa egyforma a küszhalakéval : minden rablóhalnak rendes 

 prédája. 



Kedvező körülmények között nagyobbra nő mint alaktársa, s az 

 I kilogrammos nem ritkaság; rendszerint 15 — 20 cm. 



Húsa igen szálkás, silány. 



Elterjedés. Heckel a Fertő, Balaton, Duna, Mura, Tisza. Cserna 

 és Marosból nevezi meg; Petényi még a Rákos, alsó Vág és a Ve- 

 lenczei tavat adja hozzá ; én még a Dráva, Körös. Olt, Rába, Sajó, 

 Bódva, Szamos, Szernye, Zagyva vizeit idézhetem. 



A LEÁNY KONCZER. 



Leuciscus Virgo, Heckel. 



VI tábla, 21 



Főjegyei: nyúltabb testalak; feje kicsiny; szája kissé torokfelé 

 nyiló ; a homlok és hátvonal íves, a hasvonal lapos ; a pénzek nagyok 

 és vaskosak ; a kormányúszó terjedelmes. 



Suo-ár-ata: H. S. 3/10; HO. 1/17; HA. 2/18; AS. 3/11. 



O. P. 44 — 46. FA. 6V3, a kormánvúszót beleértve. 



