FEJES DOMOLYKO. "2 1 



folyók hegyközi részében, hol a nép az ághegyhálóval halássza, ivás 

 idején pedig a tejest kitapogatja, mert a kinövések miatt nem siklik. 



Nálunk az egy kilogrammos nem ritka. 



Húsa, noha szálkás, jóízű és helyen-kózön — a hol nemesebb hal 

 nem igen van — keresett piaczi czikk. 



Elterjedés. Heckel a Dunából és nagyobb mellékfolyóiból em- 

 líti ; Petényi nem jegyezte fel ; én a Dunából — Győr — a Vág, 

 Garam és Szamos felsőbb folyásából ismerem. 



A fejes domolykó. 



Squahus dobula, Linné.* 

 VI tábla, 22. 



Föjegyei: íe]e nagy, felülről tekintve széles; a száj öblös, noha 

 zuga az orrnyilas végével egy vonalba esik, — csúcsbanyiló ; a test 

 kevéssé összenyomott, kissé hengeres ; a héj pénzei nagyok, erősek ; 

 a hátsörényúszó — a fedelektől s az oldalvonalon számítva — a tizen- 

 hatodik pénz táján kezdődik ; a hasúszószárny és az alsósörényúszó 

 világos vörös. 



Su§úr-ata: HS. 5/8, HO. 1/14; HA 1/8; AS. 3/8. 



O. P. 44 — 46. F. A. ^Vji 9- kormányúszót beleértve. 



A különben nem könnyen meghatározható « fehérhalak » illetőleg 

 « keszegek" között ezt a fajt fejes volta és gömbölyű háta nagyon 

 kitünteti. 



A test legnagyobb magassága közel, vagy épen ötször fordul 

 meg hosszaságában ; a legnagyobb szélessége vagy vastagsága a ma- 

 gasság felét közelíti meg. A száj kissé torokfelé metszett, de csúcsba- 

 nyiló. A homlok- és hátvonal együttvéve a hátsörényúszóig egyenletes, 

 nem nagyon domború ívet alkot, a melynek a has vonala is a has- 

 úszószárnyakig megfelel. 



A hátsörényúszó egy kicsit a test hosszának második felébe esik, 

 szélességénél magasabb, vágása igen kis mértékben íves; az alsó- 

 sörényúszó jóval az előbbi mögött kezdődik, ennél alacsonyabb s ész- 

 revehetően íves vágású ; a hasúszószárnyak a hátsörény elé esnek ; a 



* Heckel nyomán egy a LiNNÉ-féle Cypriniis dobula fajjal. Siebold szerint helye- 

 sebb a Sqiialius cephalus L. 



Hermán O. A magyar halászat. 4^^ 



