FÜRGE CSELLÉ. 



^25 



felé nyíló, zuga az orrnyílás vonaláig terjed ; az orrész ívesen lecsa- 

 pott, a hátvonal igen laposíves. A hátsörényúszó a test második felének 

 elejére esik, a hasúszószárnyak és az alsósörényúszó között körülbelől 

 középen áll; az alsósörényúszó az előbbinél rendesen valamivel ma- 

 gasabb ; a kormányiiszó csak kiszélelt. 



Az oldalvonal csak ritka esetben terjed a farkra is, rendesen a 

 hasúszószárnyak táján enyészik el. A héj finom és igen apróka pén- 

 zekből alakúi, melyek csak nagyítóval számiálhatók meg; cserepesen 

 félig egymásra borulva, a mellen, torkon, néha a hason a hugygyóig 

 is hiányzanak. 



Szín szerint a fürge csellé teljesen megérdemli azt a hasonlatot, 

 a melyet Petényi jegyzeteiben reá alkalmazott, hogy t. i. ahalak között 

 kolibri. Különösen ivás idején s kivált a tejes hal a legszebb színektől 

 csak úgy ragyog. A hát sötét kékeszöld, közepén s a testen végig egy 

 fekete csík; az oldalak zöldessárgák, fémfényűek; a száj kármín- 

 piros, a torok fekete, a hónalj- és hasúszószárnyak halaványvörösek ; 

 az alsósörényúszó ködös, feketésen szalagos ; a szemcsillag ezüstös, 

 aranyos lehelettel; a napon, a megvilágítást változtatva, a pofák és 

 oldalak a szivárvány színeiben játszanak ; de nagy a változatosság is, 

 különösen a feketés testfoltok tekintetében, sőt akad tiszta fekete is, 

 .a melynél azután csak a pofák ragyognak. Az ikrás egyszerűbb. 



Ivik : áprilistól kezdve; néha még júniusban is. 



Fog'ása : pisztránghorgászok véletlen prédája ; gyakran pisztrángra 

 való jó csalinak fogdossák. 



A fürge csellé eleven, ügyes halacska, melynek testalkata sokban 

 emlékeztet a pisztrángéra, melynek társa és prédája egyaránt; szereti 

 a tiszta, sebes, kavicsos-homokos fenekű vizet s annak kivált oly 

 helyeit, a hova más hal nem igen férkőzhet ; mindig seregesen jár, a 

 víz színéhez közel sürgölődik; óvatos, félénk s ha megijed, hanyatt- 

 homlok, igazán vaktában menekül. Heckel az egykoron Selmecz- 

 bányán élt Rusegger nyomán megemlíti, hogy a fürge csellé ijedté- 

 ben ezer ölnyire is berohan a bányák vizébe. A sötétségben rekedt 

 csellék nem pusztulnak el, hanem alkalmazkodnak. így Lovassy 

 Sándor tanár Nagy-Rőczéről küldött nekem egy párt, a mely egy 

 mély kútból került, hová valami véletlen sodorta s a hol e halak szí- 

 nöket vesztve megszürkültek. 



