RÉTI CSÍK. FAJTÁI. 



állkapocsnak megfelelő részen a bajuszok száma négy; mind a tíz 

 bajusz páros elrendezésű s élő állapotban a vízben csillagszerűen 

 veszi körűi a szájnyílást. Az úszók el vannak kerekítve ; a hátsörény- 

 úszó a hasúszószárnynyal egy vonalba esik ; az alsósörényúszó hátra 

 van tolva. Az oldalvonal az oldal közepén és végig halad; a fej, a hát 

 és a has középvonala meztelen ; a héj pénzei igen kicsinyek, csak 

 kevéssé egymásra borulok, azonfelül még igen vastag nyálkaréteg alá 

 temetkeznek. 



Szín szerint a réti csík háta sötétbarna, feketés foltokkal ; hasa 

 szennyes narancsszínű, feketén pontozott; az oldalokban, az oldal- 

 vonalnak megfelelő, széles, barna csík vonul, mely tulajdonképen 

 foltokból van összerakva s egyenetlen szélű, fölötte s alatta egy szeny- 

 nyes sárga csík, mely a has felől egy keskeny sötét csíkkal van 

 szegve. 



A fej tele van barna pontokkal, foltokkal, a melyeken néha sora- 

 kozás is látszik ; a szemcsillag aranyos. 



Ivik : áprilistól — ■ júniusig. 



Fogása : a rekesztő halászatnak, az u. n. csikászatnak tárgya, 

 mely, mint tudjuk, szűk vörcsökkel bíró vesszővarsákkal történik. 



A réti csík leginkább a sik, vagy tágas völgyek álló, iszapos fenekű 

 vizeit, mocsarait, lápjait ; de folyók és erek megfelelő részeit is lakja ; 

 nemcsak túrja, hanem tartózkodásul is választja az iszapot. Kemény- 

 életű lévén, megmarad olyan vízben is, a melyben már a kárász sem 

 élhet meg s hogy a holt vízen kifogjon, koronkint felszáll a színére, 

 levegőt szippant, a melyet felhasználás után a hugygyón kibocsát, ter- 

 mészetesen szénsavval terhelt állapotban. A pákászság erősen hitt 

 időjósló tulajdonságában s esküt tett reá, hogy az égzengést 24 órá- 

 val előbb megérzi, felszáll a vízben, ficzkándozik benne s fel is zavarja 

 iszapját ; szilványrése szűk voltánál fogva hetekig is kitart kiszáradt 

 pocsolyák nedves iszapjában s ez avatta « ásott hallá ». 



A csikasz vidékek u. n. «kongós csíkja » t. i. nagyja 30 cm.-nyi 

 hosszúságú is. 



Húsa lágy, iszapízű; de jófajta káposztalében főve, az úri népnek 

 is eledele. 



Fajtál : a csíkkirály és a csíkdáma. 



A csíkkirály egy sajátságos betegedésnek köszöni czímét, a sár- 



