750 VAGO csík. 



és hasrész teljesen meztelen s a pénzek csak a hátsörényúszó táján 

 vehetők ki világosabban. 



Szín szerint a hát sötétzöld, az oldalak sárgások, a has szürke; a 

 fej, a hát és az oldal barnafekete, szabálytalan pettyekkel és fol- 

 tokkal tarkázva — márványzottak ; a kormányúszó alsó szárnyfelén 

 rendesen egy sötét szemfolt látható ; a hátsörény-, a kormányúszó és 

 hónaljúszószárnyak tarkák, a többi úszó színtelen vagy sárgásfehér. 



/i'íA' .- április, májusban; Heckel szerint már márcziusban kezdi. 



Fop'díí? .• szegény emberek kiváló mestersége a kézzel való tapo- 

 gatás, melylyel a hahiak bujkáló természetéhez alkalmazkodnak, t. i. a 

 halat a kavicscsal együtt kiemelik. 



A kövi csík, réti rokonával merően ellenkezve, különösen a kisebb 

 patakok tiszta, elevenebb folyású részeit kedveli, tehát főképen a 

 hegység hala ; igen fürge s a köves helyeket tartva, villámgyorsan 

 szökik kő alól kő alá ; színe olyan, hogy a vízfenéké úgyszólván 

 elnyeli. A kis hal rovarokkal, ikrával, de korhadt növényrészekkel 

 is táplálkozik. 



Nálunk legnagyobbja lo — n cm. 



Húsa finom, jóízű; ínyenczek keresett falatja; már a régi magyar 

 konyha is megbecsülte a «heatlan kövi halat ». 



Eltcrjcdcsc: Heckel a Kárpátokból, Nyltrából, Mehádiából, a 

 Szávából, Erdélyből és Keszthelyről is említi; Petényi följegyzi a 

 Poprád, Tarcza, Ondava, Vág, Garam, Bisztra, Túrócz, a felső 

 Tisza, felső Körös, Cserna, Tiszovnik vizéből és Czinkotáról is ; én 

 hozzáadhatom az Eger, Bódva, Ipoly, Küküllő, Olt, Sajó vizét. 



A vagó csík. 



Cobitis tsenia, Linné. 



VII tábla, 2é. 



Fő/egyei : nyúlánk alakú, kissé lapított testű, keskenyfejű kis hal; 

 hat kicsiny bajuszszal ; kormányúszója elkerekített, a felső fél tövén 

 rendesen egy fekete folt ; az alsó szemcsont fölállítható tüskéje ket- 

 tős ; a fej és hát párduczszerűen tarka, az oldalvonal alatt s irányában 

 végig haladva egy sor sötét folt. 



Sugűr-ata: HS. 5/7; HO. 1/5—6; HA. 2/5; AS. 3/5. 



