BABA CSÍK. 



731- 



FA. 7—8 között, a kormányúszót beleértve. 



A fej hossza valamivel több a test magasságánál, ez pedig 7 — -B-szor 

 fordul meg az egész test hosszában ; a torokfelé nyíló száj körül hat 

 rövidke bajusz, kettő a felső állkapcson, kettő a szájzugokon, kettő 

 az alsó állkapocs közepe táján ; a szem magasan áll ; a vágótüskék 

 hátrafelé görbülnek ; a homlokvonal meredeken emelkedő — ■ lófej — , 

 a hátvonal alig laposíves ; az oldalvonal tulajdonképen csak a hónalj- 

 úszószárnyig ter|ed, innentől irányát egy sötétszínű vonal úgyszólván 

 utánozza. 



Szín szerint az alap narancssárga, legtöbbször sárgásfehéres ; a 

 főjegyek között felhozott rajzon kívül felemlíthető még az a keskeny 

 csík, mely rendesen a szemtől a felső szájszél felé vonul, meg a hát- 

 S(')rény- és kormányúszó tarkasága. 



Ivik : április, májusban. 



Fogása: nálunk egyáltalában nem fogják; újabb időben mint csi- 

 nos és kitartó aquarium-hal dívik. 



A vágócsík, noha a folyókat is lakja, mégis legbővebben tavak- 

 ban terem meg, hol az iszapos feneken, kivált hináros helyeken buj- 

 kál ; rossz vízben ő is i'elszáll. hogy levegőt szippantson; a tenéken 

 való mozgolódása sajátszerű, a mennyiben köveken és más kidombo- 

 rodó tárgyakon hónaljúszószárnyait némileg láb gyanánt is használja. 



Nálunk 1 o — 1 2 cm. -re növekedik ; a piaczra rendszerint 6 — ■■/ cm. 

 hosszúságú jut. 



Elterjedése: Heckel a Zala, Ördögárok, a Zala-Tapolcza körüli 

 ingoványokból, Mehádiából, a Mura vizéből említi; Petényi a Sza- 

 mos, Maros, Tiszamellék állóvizeiből, továbbá a Velenczei tó, Fertő^ 

 Balaton, Duna vizéből jegyezte fel, ezekhez a Berettyó, Bódva, 

 Dráva, Ipoly, Körös, Latorcza, Olt, Sajó, Szernye, Zagyva vizét és 

 mellékét adhatom hozzá. 



A BABA CSÍK. 

 Cobitis elongata, Heckel. 



Főjegyei: Heckel szerint az egész alak igen nyújtott és ala- 

 csony, magassága a hosszúságnak csak 7^— Vi<,-része; a kettős szem- 

 csonttüske kicsiny, bőrrel bevont. 



