PÉNZES PER. 737 



A PÉNZES PER. 



Thyniallus vexillifer, Agassiz. 



VIII tábla, 30. 



Fő/egyei: nyúlánk alak, hegyesedő orral, igen terjedelmes hát- 

 sörényúszóval ; az alsó állkapocs valamivel rövidebb, a felső alá be- 

 vont ; héjjá szembetűnően pénzes. 



Sugár^aía : H S. 7/14 — 17; HO. 1/14 — 1 :; ; HA. i/io; AS. 

 3/9—10. 



O. P. 89 — 90. FA. 5'/, — 5-/3, a kormányúszót beleértve. 



A test magassága ötször fordul az egész hosszaságban ; az orr 

 tompa, szélével az alsó állkapocsra áthajló, úgy hogy a szájat majd- 

 nem torok felé nyiióvá teszi; valamennyi állkapocsrészben egy sorban 

 álló, finom fogak ; a hátvonal a nyarkszirttől a hátsörényúszóig egyen- 

 letes ívben emelkedik ; a hasvonal laposodó. A hátsörényúszó magas 

 terjedelmes s egy kurta sugárral kezdődik, innen lépcsőzetesen emel- 

 kedik, még pedig a meddig a sima sugarak tartanak ; a hasúszószárny 

 a most említett sörény közepére esik ; az alsósörényúszó közepére 

 pedig a kövérúszó esik. A héj pénzei meglehetős erősek, rátapa- 

 dok, a mell táján akad egy kis meztelenség is. 



Szín szerint a hát zöldesbarna, az oldalak a felső részen ón-, a has 

 felé ezüstfényűek ; az oldalak az oldalvonal fölött sokszor feketés 

 szeplőket viselnek ; a hasúszószárny és alsósörényúszó violásak, a 

 hónaljúszószárnyak sárgások; a hátsörény és kormányúszó, kivált az 

 előbbi gyakran keresztbe sorosan-tarkázott. 



Ivik: tavaszkor, Heckel szerint már márcziusban; Benecke 

 április — májusra teszi. 



Fogása: a székelység a kakas gallérjának sárga tollából készült 

 mesterséges légygyei igen ügyesen horgászsza, mi kiváló dicséretet 

 érdemel. 



A pénzes pár a pisztrángos vizek kissé alább eső folyásának lakója ; 

 a csörtető, de mégis már kissé csendesedő patak legnemesebb hala. 

 Táplálékát a rovarok és rákfélék szolgáltatják s a víz fölött röpkedő 

 rovarra ügyesen veti magát. 



Nálunk a 30 — 3^ cm. hosszú már ritkaság; Benecke :;o cm.-ről 

 is szól. 



Hkkman O a mag)-ar halászai. 47 



