74^ VÁNDOR ALÓZA. 



Sugár:^aía: HS. 4/16—19; HO. i/i^; HA. 1/8; AS. 3/20—24 

 (Benecke szerint 18 — 28). 



OP. 70 — -80. FA. átlag 4-szer, a kormányúszó nélkül. 



A test zömök, kivált eleje öblös, legnagyobb magassága átlago- 

 san négyszer fordul meg a hosszaságában ; a fej aránylag rövid, tompa- 

 orrú ; az állkapcsok egyforma hosszúk, de a száj hasítása igen ré- 

 zsútosan halad lefelé, messze terjed ; a felső állkapocs a szem hátulsó 

 szélével egy vonalban végződik ; az állkapcsok széle éles, vágó s csak 

 a vendég- és a felső állkapocs fogas, a fogak igen kicsinyek, köny- 

 nyen kihullok, az alsó állkapocs csúcsa vastagodott s e vastagodás a 

 vendégállkapocs megfelelő vajasába illik. A hátsörényúszó egészben 

 alacsony s kissé a test első felében kezdődik ; a haszúszószárny az 

 előbbinek elejével talál ; a hónaljúszószárny igen alant áll ; a kormány- 

 úszó nagy, mélyen fecskefarkra kivágott, alsó szárnyfele hosszabb. 



Az oldalvonal nem látható; Heckel szerint a váll elején bemé- 

 lyedik s felfogása szerint a kormány tövén álló két tollszerű pénz 

 képében és felületein, tehát ágra szakadva vetődik ismét fel ; az érző- 

 likacsok ellenben a fejen, különösen a szilványfedeléken vannak 

 kifejlődve s hálózatosán elterjedve. A szem elölről és hátulról merev 

 hártyával van bevonva, bogara a két hártya közén mintegy hasítékon 

 tekint ki. 



Szín szerint a hátfél halavány olajzöld, fémfényű ; az oldalak vilá- 

 gosabbak, aranyos csillámmal ; a has fehéres, zöldes és aranyos játszó- 

 fénynyel. A hátsörény-, a kormányúszó- és a hónaljúszószárny szürke, 

 szélükön feketések ; az alsósörényúszó szürkés, a hasúszószárny szín- 

 telen. A többi a főjegyek között van. 



Ivik : április, májusban — a tengerből a folyókba vándorolván. 



Fogása : vándorlása közben nagyban fogják s füstölve kereske- 

 delmi czikk. 



A vándor alóza tengeri hal, a heringnek családbeli rokona; a 

 Földközi tengerben és az Atlanti óczeán — nekünk — ■ nyugoti partjai 

 körűi terem leginkább ; ivás idején nagy seregekbe verődve a folyókba 

 vonul ; így az Elba, Rajna, továbbá Pó és Mincio folyókba s a Lago 

 di Garda nevű tóba is benyomul. A Duna hálózatában csak ritka, 

 betévedett vendég. — Nagysága — Benecke szerint — 60, ritkán 

 70 cm., súlya 2 — 3 kg. 



