770 



MESTERSZOTAR. 



állítás 10 öl ; dtí az öreg és egyéb hálók- 

 nak összeállítása, teljes felszerelése is ; 

 I. Hálóállítás. 



Állító fa — Komárom — egy másfél méter 

 magasságú erős czölöp, a melyhez háló- 

 állításkor a háló inát odakötik : I. Állítás, 

 Hálóállítás. 



Állító halász, a marázsa-, mét- és eresztő- 

 hálóval halászó.' 



Állító halászat, az, a mely hálózatokat a 

 vízbe állítva, a halak bebonyolódására 

 számít.* 



Állító tO — Szolnok — nagy hálólű, hasonló 

 az isiingtűhöz, melyet a hálódarabok össze- 

 fűzésénél használnak; 1. Állítás, Hálóállltás. 



Állóbárka — Budapest — három rekeszes, 

 bőgős és csárdás nagy haltartó bárka, 

 mely állandóan ki van kötve. 



Allo to — (álló ló) Uifalvi-Szikszai xvi. sz. 

 stagnum. 



Álló víz — általánosan — mely egyáltalá- 

 ban nem mozog sem tova, sem helyben. 



Állott hal — IVIáttyusnál — bűzhödt hal 

 értelmében. 



Alóza — AUiiisa. I. Vándor Alóza.* 



Alsó állkapocs — os maxillare inferius.* 



Alsó és felső csigolyanyúlványok — apo- 

 physis spinosa inf. el sup.' 



Alsó fedelékcsont — suboperculum.* 



Alsó ín, az eresztőháló alján, a melyre a 

 kövellők vannak kötve.* 



Alsó serte — Komárom — a ponty alsó 

 sörényének első, fogas sertéje. 



Alsó sörény — Szeged — I. Kormánysörény. 



Alsó sörényiíszó — pinna analis.' 



Alsó szemcsont — os infraorbitale.* 



Alszik — BódfLi — a hal, mikor éjnek ide- 

 jén egy helyen veszteg áll. 



Angolna — Anguilla, 1. Síkos Angolna.* 



Angolna — tó'^/ccfcÍH — Anguilla fluinatilis 

 Ag. Népies magyar neve nincs, mert csak 

 elvétve akad magyarok lakta vidékeken. 

 GALGÓczi-nál {1662) megvan ; 1. Ingola. 



Angolna — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — an- 

 guilla. 



Angolnafélék — Miiraciüdac, mint család.* 



Ángvilla — H. O. I. Angolna. Mint nagy 

 ritkaságot, helyesen leírva, így mondják a 

 komáromi halászok. Komárom. 



Anyalék — Szeged — 1. Ajtólék. 



Anyameder — S:;ckchfőld — a patak eredeti 

 medre, a melytől a dugat ássák. 



Anyaponty — Tata — öreg pontyok, a 

 melyeket tenyésztésre használnak. 



Apacs , vezérfa az öregháló két végén ; 

 tavakban egyszerű, folyókban alsó végén 

 súlyokkal ellátva ; I. Apacsfa, Apacsó, 

 Apatsó, Apatsú, Apattyú, Berenafa, Bere- 

 nyefa. Bika, Hámfa. Jankó, Káfa, Kócza, 

 Oldalrúd. 



Apacsfa — Körös-Tarcsa — I. Apacs. 



Apacsin — M" Nv. S;. — Szatmár m. — 

 evező : nem biztos, vagy egészen kivé- 

 teles. 



Apacshorog — KaráJ — horgas fa, a 

 melylyel az apacsot kifogják. 



Apacskő — Bodrogkö:; — az Apacs vagy 

 Berenyefa súlyozója ; a Latorcza mentén 

 a Gyalom Kátaköve. 



Apacsó — M. Ny. S:;. — 1. Apacs, néha 

 Apacsin is. Miklosich szerint szláv ere- 

 detű : opLiíimT. kormányevedző. 



Apacsos — Karád — a jég alatt való halá- 

 szatnál az Apacsot tartó ejnber. 



Apacsíiros — Körös mentén — a Laptáros, 

 lásd azt. 



ApACStJR — Komárom — az Apacs villája, 

 mely a súlyozó téglát körülfogja. 



Apáczafúró — H. O. — ■ Aspro indgaris Cuv. 

 Szentes, körösi halászok; de Barátf.sz, 

 és Orsóhal néven is szólítják ugyanitt. 



Apadó víz — általánosan — fogyás követ- 

 keztében folytonosan alászálló víz. 



Apatsó — B. Szabó Dávid 



1. Apacs. 



SzABÓ-nál helyesen magyarázva : «az öreg 

 háló végére kötött dorongii. 



Apatsú — B. S-;abó Dái'id — 1. Apatsó. 



Apattyú — Budapest — I. Apacs. 



Apró keszeg, kárász — Ujfalvi-Szikszai xvi. 

 sz. — melanderinos : nyilván a halivadék 

 értelmében. 



Apró szemű — általánosan — a kisszemű 

 háló ; sohasem mondják, hogy «sűrű». 



Áradáson — Körös mentén — halászni, kivált 

 szemre szigonynyal : a vizek kiáradott ré- 

 szében, sekély vízben; I. Szemre halászni. 



Áradó víz — általánosan — megszaporodás 

 folytán növekedő víz. 



Aranyhal — H. O. — Scardinius erytliro- 

 phtlialmus Bon. Bódpa mentén, Komjátiban. 



