MESTERSZOTAR. 



// 



Tavakból való rezes példányok ; mint köz- 

 keletű a honosított Crpriiuis aiiratus aiict. 

 I. Jövevény ponty. 



Aranypotvka — Grosslnger — Cyprintis 

 aiiratus auct. 



Árbotz — B. S^abó Dái'id — helyesen 

 magyarázva mint Orfa, 1. azt. 



Árbotzfa — B. S^abó Danid — I. Árbotz. 



Árbutz — B. S^^abó Dávid — I. Árbotz. 



Arsóhal — H. O. — Aspw vulgáris Cuv. 

 Nagy-Dobrony; Itt az orsó is arsó. A La- 

 torcza mentén is igy. 



Ásott hal — Miskolciéi Gáspár — az árvizek 

 apadása után lyukakba szorult halak, leg- 

 inkább csikók, a melyeket a csikasz ki szo- 

 kott ásni ; a Sárrét, Ecsedi láp, Szernye 

 némely pontján ma is divik. 



ÁsovÁNY HAL — Mátyusnál — a csikról, I. 

 Ásott hal. 



Aszalt halacska — Orbis pictus i7o8. 



Aszszu MERENG — U jfalvi-Szikszai xvi. sz. — 

 I. Hering. 



Asztal — Erdélyi Me:;őscg- — a jéghalászat- 

 nál az a D nagy lék, a melyen a hálót 

 beeresztik ; I. Bedöntő, Beeresztőlék, Be- 

 tevés, Betevő-vék, Eresztőlék. 



Aszu HAL — Fciy-fclc s^akácsl<öiiyi', xvn. szá- 

 zad — szárított hal. 



Atkás fenék — Komárom — a hol a viz 

 fenekén sok az akadékos gyökér stb. 



Átkötni a vizet — Körös mentén — I. El- 

 kötik a V. 



Atolja — Balaton — az egymás mellett 

 bevetett eresztőhálóknál a póta és a kő 

 feszítésétől eredő átbúvók, a melyekben 

 a hal megnyaklik. 



Átugorja — Balaton-Füred — «a ponty át- 

 ugorja a hálótii átveti magát, elszökik ; 1. 

 Kilép a ponty. 



Átveti — magát a hal a háló fölén (Felín, 

 Parásin) ; — 1. Háló föle 



Avét — Tiliany — kötélnemíiekről mond- 

 ják, a sok használatban való kopás értel- 

 mében pld. : avét fagyó = régi, megko- 

 pott fágyókötél. 



Az HALNAK HÁTA BORDÁJA — U jfalvi-SzikSZai 



XVI. század — vertebra. 



Bába-csík, Cobilis clongata, Heck.' 



Babajkó — Balaton — ifjú ponty, Cyprinus 

 Cvpio L. 



Bagókeszeg — H. O. — Abramis sapa Pali.. 

 Kis példányok. (lAzért mondjuk bagónak, 

 mer' csak olyan semmi hal.n Nem becsü- 

 lik. Komárom. Némely halász Bagolykeszeg- 

 nck mondja s ez a helyes, mert a nagy- 

 szeműségrc van alapítva. 



Bagoly keszeg, Abramis sapa Páll.* 



Bagolykeszeg — T. S-. -- 1. Bagókeszeg. 



BÁGYADT HALAK REKESZE, ispita helyett.* 



Baing — Lcucaspitis. 1. Kurta Baing.* 



Baing — P. K. — Aspiiis rapax Ac. Szat- 

 már. 



Bajusz — S:;cgcd — könyökös deszka ; az 

 állóbárka orrának erősítésére való ; a har- 

 csa, ponty, márnahal. menyhal bajusz- 

 szerű nyúlványai. 



Bajuszos orsófark — P. K. — Cobitis bar- 

 batula L. Eredet nélkül. 



Bak — Nagy-Dobrony — az Örösháló rúd- 

 jának végén az a kampó, a melyi'e a háló 

 akasztva van. 



Bak — Máramaros — I. Halászszék. 



Bak — általánosan — vastag fejfaforma, a 

 melynél fogva az állóbárkát kikötik. 



Bakács — Saród — a háromélű sás. 



Bakcső — S:;cgcd — Ardea nycticora.x, más- 

 hol vakvai'jú ; halászómadár. 



Baksa — P. K. H. O. — Aspius rapax L. 

 Tisza m. 



BÁL — Körös-Tarcsa — megmért és rendbe- 

 rakott szárított halak tömege (német : Bal- 

 len), I. Mázsa. 



Balatoni hering — P. K. — Pelecus cul- 

 tratus L. 



Bálázó — S:;cgcd — az a kunyhó, melyben 

 a bálokba kötött szárazhal el van téve. 



Balín — Blicca, I. Ezüstös Bálin.* 



Bálin — U jfalvi-Szikszai XVI. sz. — balena ; 

 itt nyílván a bálna értelmében. 



Bálin — Grosslnger szerint a német «Wal- 

 lerii, «Wallen»-től származnék, melyből 

 Linné a «BaUerust» csinálta volna ; ám a 

 német «Waller» a harcsa, holott a Linné 

 (iBallerusau keszeg s a magyar Bálin is 

 következetesen nFehérhab. t. i. Aspius 



40- 



