MESTERSZOTAR. 



775 



BÓKLE — H. O. P. K. — Albíinuis liicidas 

 Heck. Duna m., Komárom ; az utóbbi 

 helyen minden halász következetesen rá- 

 mondta. 



Böklc. Ökle egy tőből fakadt a német 

 Ukici és Ückclei ; továbbá tót Okbjka- és 

 cseh Auklei nevekkel. 



BÖKŐ SZIGONY az, a melylyel csak oldalt 

 fölfelé lehet szi'irni.* 



BÖNCSŐ — Szeged — a fenékhorog hosszá- 

 ban, minden tizedik horog után kötött, 

 kisebb sülyesztőkő. 



BŐR — cutis. 



BÖRCZ — Tihany — 1. Bécze. 



BÖRCZE — S:;cged — 1. Bécze. 



BÖRCZFA — Agjrd — I. Bécze. 



BŐTÖK — Balaton, őshalászat — az öreg- 

 háló mind a két húzókötelének hossza- 

 közepén kötik a bötököt, hogy a húzás 

 egyenletességét biztosítsák ; ha az egyik 

 kötél már annyira van kihúzva, hogy a 

 bötke látszik, a másikon ellenben még nem, 

 akkor csak emezt húzzák ; I. Összevárni. 



Brána — H. O. — Barbus fluviatilis Ag. 

 Bánfi-Hunrad; czigány halásztól való; nyil- 

 ván a márna változata. 



BÚB — Agárd — több nádszálat összefog- 

 lalva, bogot kötni. 



Buczó — Aspro, 1. Magyar Buczó, Német 

 Biiczó.* 



Buczó — K. — Aspro vulgáris C. V.; hibá- 

 san : Aspius rapax Ag. Csongrádon ; P. K. 

 hibásan linca piilgaris Cuv. Tiszaföldvá- 

 ron. 



BuczoK — P. K. — Aspro vulgáris C. V. 

 Zala-Tapolc:{a. 



BuczÓKESZEG — H. O. — Aspius rapax L. 

 Körös-Tarcsa. 



Buffogató — Kenesse — furkó alakú, kivájt 

 fejű szerszám, a halak beriasztására ; 1. 

 Bukló, Bufoló, Bufonó. 



BuFOLÓ — Tihany — I. Buffogató, Bufonó. 



BÚFONÓ — Tihany — I. Buffogató. 



BuGYGYANÓ víz — általánosan — a folyók 

 nagy mélységeiből egyes pontokon felve- 

 tődő víz, mely a viz színén forrongó moz- 

 gású. 



BuGYKA — B. S:;abó D. — helyesen hal- 

 hajtó rúdnak magyarázva, 1. Botló, Gübü, 

 Zurbolófa. 



BuGYKÁzó — B. S:;abó Dávid — I. Bugyka. 



BujTÓHÁLÓ — Kopiksi — 1. Borító, Tapacs, 

 Tapogató. 



BuKÁLÓ — Balaton, Boglár táján -- 1. Kor- 

 niösrúd, 



BuKÁLÓHÁLÓ — Göcsej — I. Borító és Púpos- 

 háló. 



BuKKOL — SyCged — a hálóba került tok, 

 felbukva vergődik. 



BuKLÓ — Balaton — somogyi part — I. 

 BulTogató, Búfoló, Bufonó. 



Bukló lék a jeges vonón az ajtólék előtt — 

 a vonón belől — álló lék, a melyen bufib- 

 gatnak.* 



Buklólék — Kesi^tliely — a jég alatt való 

 halászatnál az ajtólék előtt áll a buklólék, 

 mely arra való, hogy kihúzáskor a Bukló- 

 val (Bufonó, Buffogató) belé csapdossanak, 

 tehát a halat a zsákba riaszszák. 



Bukor — Agárd — sűrű nádüstök. 



Bukorszák — Szolnok — I. Bokorháló, 

 Bokorszák. 



BuKROzó — Varbó, Ipoly mentén — 1. Bokor- 

 háló, Bokorszák, Varsaháló (palócz). 



Bules — Heckel — Perca fluviatilis L. Dráva- 

 fok, Béllye : de Sügér néven is ismerik. 



Bunkós fogak — dentes clavati.' 



BuRÉTTÓ — Keszthely — I. Borító, Tapacs, 

 Tapogató. 



BuRGONY — SyCged — 1. Bókony. 



BuRROG — Komárom — a hajó, mikor a 

 hullámzó viz a fenekét üti. 



Burványlik — Komárom — a hal, mikor 

 vergődve hullámot vet. 



Bustyálló — Kopácsi — I. Ághegyháló stb. 



Buta — Mátyus — a harcsa elkerekitett 

 orráról. 



BuTiKÓ — Cottus gobio L., Udvarliely megye 

 vizei Cszékely), talán nagy (buta) fejéről ; 

 különben egy tőből való a Boti, Botos, 

 Botos Kölöntével. 



Bútolófa — Ipoly mentén — 1. Botló. 



BuTTYKAHOROG — Baja — a Buttyogató tar- 

 tozéka ; 1. azt ; különben erős inon függő 

 kettős harcsahorog. 



BuTTYKÁzó LYUK — Miskolc^ — • nagy lék, a 

 melyen az örvöshálót leeresztik, de a 

 melyen át a B. rúddal a halat is kergetik ; 

 1. ezt. 



BuTTYKÁzó RÚD — Miskolc^ — az a rúd, a 



