MESTERSZOTAR. 



779 



meslerséges tó mellett — nyilván a czége 

 szótól ered ; I. Czége. 

 CzÉGE — Njgy-Bercg — erős husángokból 

 való rekesztés, melylyel a Borzsa folyót 

 átfogják, közepén van egy nyílás, a«kapu», 

 a melybe a gamzsahálót beállítják. Ez 

 magyarázza meg a következő régi szava- 

 kat : Czege, Seyge, Szegye, Zecge, Zegye 

 és Zeyge ; lásd azokat. 



CZIFRA KÖLÖNTE, CottuS pOCcilopUS HeCK.* 



CZIGÁNYHAL — P. K. — H. O. — Tiiica 

 vulgáris Cuv. Nem annyira a szín sötét- 

 ségéről, mint inkább onnan, hogy húsa 

 nem épen jó : «czigánynak való ; töri ma- 

 gát utána. » 



CzÉGÉNY — falu Szatmárban — I. Czége. 



CzÉKLE — Janua 1729 — tendicula, madár- 

 fogó, 1. Czége. 



CzEKLE — S:;. Molnár Albert — 1. Czége. 



CzÉKORSó — Tihany — minden bokornak 

 megvan a ládája, bötsülevele és czékor- 

 sója ; itt 9 itczés, Keszthelyen 14 itczés. 

 A korsók feliratosak. 



CzÉLA — Balíitcn, őshalászal — a gyékény 

 és öregháló húzókötelén, a bőtökön innen 

 és túl befűzött posztódarabkák ; jelek a 

 húzás egyenletességének biztosítására ; I. 

 Bőtök. 



CzÉMESTER — Kcs^tltclr — a halásztársulat 

 feje. 



CzÉRNAVARSA — S:[ckchföld — I. Szárnyas- 

 varsa. 



CzET HAL — Ujfalvi-Szíkszai XVI. század — 

 cetus, ceté ; az akkori értelemben még hal. 



CzET HAL AROS — U jfalvi-Szikszai XVI. sz. — 

 cetarius ; I. Czet hal. 



CziBAK — S:^Cgcd — 1. Csök. 



CziEÉK — Balaton — villás bot, nyele végén 

 lánczczal és hámmal. Kötélhúzó szerszám ; 

 de arra is használják, hogy büntessenek ; 

 1. Czibékvágás. Duna és Tisza mentén 

 csak heveder, peczekkel, melyet a kötélre 

 csavarnak. 



Czibékvágás — Tihany — büntetés ; a 

 halászt, ki az articuhis ellen vét, lefogják 

 s a czibék villájával j — ó-szor rávágnak 

 az ülepére. Tihanyban most is dívik. 



CziGONY — Grossinger — «Tzigon» I. Szi- 

 gony. Doroszlőn — Bácsmegye — még 

 ma is iiCzigonyii. 



CziKLEND — Körös-Tarcsa — az evedző be- 

 akasztására való pcczkcs szijhurok ; keczé- 

 zéskor használják, 1. Cziklendcni. 



CziKLENDENi — Körös-Tircsa — kavarva, 

 tartóztatva evedzeni, kivált keczézéskor ; 

 Szegeden ; I. iklandani ; Komáromban : I. 

 csiválni. 



CziKLON — Komárom — I. Cziklend. 



CziKLONY — Csongrád — 1. Cziklon, Czik- 

 lend. 



CziKLONYOZNi — Csongrád — I. Cziklendcni, 

 iklandani. 



CziMBORASÁG — Bodrogkő:^ — 1. Bokor, 

 Felekezet, Kötés. 



CziMÉR — Tihany — nagyobb nádüstök. 



CziNGLi — H. O. — Aspro Zingd Cuv. L. 

 Szeged és Duna m. a Buczótól pontosan 

 megkülönböztetve. 



CzoMPÓ — Tinca, I. Nyálkás Czompó.* 



CzOMPÓ — K. — Tinca vulgáris Cuv. ual- 

 GÓczi-nál {1622) megvan. 



CzoMPÓ — Janua 1729 — Tinca vulgáris. 



Czompó — U jfalvi-Szikszai XVI. sz. — Tenca. 

 teucha, tincha. Az Orbis pictus (1708.) is 

 így adja. 



CzoMPÓKHAL — H. O. Scardinius crythro- 

 phthalmus Bon. Bódm menten ; tavakból 

 való rezes példányok. 



CzÖTKÉNY — Tápé, őshalászat — a párának 

 egy neme ; I. Czötkényszár 



CzÖTKÉNYPARA — cz. póta helyett.* 



Czötkényszár — Tápc, őshalászat — a mi- 

 ből a marázsa-, mét- és eresztőháló úszója 

 készül; különben az Euphorbia palustris L., 

 farkasfű, mely a tápéi mocsaras helyeken 

 erős bolvastagság mellett 2 méter magas- 

 ságra, sőt azon túl is növekszik. Megha- 

 tározta Janka Victor. 



CzuczA — Komárom — vastag, hosszú do- 

 rong, egyik végén hegyesen vasalva, a 

 hajónak a parthoz való hirtelen rögzítésére 

 szolgai ; rendesen őrfának is használják. 



CzüŐKÓR -- HcgykS — halászszalyor. 



CzüŐKÖRFA — HcgykS — lőcsalakú és erejű 

 fa, a melyen a halakkal megtöltött halász- 

 szatyrot a vállukon viszik. 



Dal — B. S-alv Dávid — oevező Iapát», 

 A magyar halász az evedző lapátos részét 



