780 



MESTERSZOTAR. 



utolln vagy ii/ir//»-nak nevezi, mert úgy áll 

 a nyélhez, mint a toll a szárához ; tehát 

 a toll, tal, talii révén lett az evedzőből 

 Dal, Dali, Dalladzó, Dalladzani ; de Dali, 

 Dalladzó leginkább az a nagy evedző, a 

 mely gúzsba vagy szögbe beakasztható s 

 a melyet whúznak)). 



Dal-evedző — B. S;jbó DiiriJ — I. Dal. 



Dal-gúzs — B. S^abó Dái'id — a Dallal 

 vonatkozásba téve. Helyesen az a vessző 

 vagy kötélgúzs. a melybe a nagy evezői 

 beakasztiák. 



Dali — Kopácsi — a gúzsba vagy húzószegbe 

 akasztható nagy evező, 1. Dal. 



Dalladzani — Tisza mentén — gúzsba akasz- 

 tott nagy evedzővel a hajót húzni ; I. Dal. 



Dalladzó — Szeged — beakasztható evező, 

 a nagy halászhajóhoz tartozik, innen ; dal- 

 ladzani = a dalladzó evedzővel evedzni ; 

 1. Dal. 



DÁRDASZIGONY, az egyágú szigony.* 



Darugém — Hcgyl^iS — Ardea cinerea ; halá- 

 szó madárnak halász elnevezése. 



Delphin hal — Uifalvi-Szikszai XVI. sz. — 

 dclphin : az akkori fölfogás szerint hal. 



Dereglye — Balaton — nagy halászhajó. 

 melynek padolatján az öregháló helyezte- 

 tik el : ezen van a csiga is, a melylyel 

 sík vizén a hálót fölszedik. A halászatot 

 vezető kormányosa dereglyén foglal helyet. 

 Mélyen járó, éles orrú, keskeny farú. 

 öblös derekú hajó ; nem népies. 



Derék — íiltaláiiosan — a vízi járónu'iveU 

 közepe (van orra. dereka, fara) ; tavak- 

 nál, ha hosszában elnyúlok hasonlóké- 

 pen (van feje, dereka, feneke); a folyó- 

 kon az a rész, mely két meghalászható 

 pont közé esik. Különben a rúdról, evedző- 

 ről. hálótűről is mondják, ha hosszaköze- 

 pén törik el : iiderékon tört el». Tavakról 

 azonban a tó háta is. 



Derékkáva, a hálókon az, a mely a középre 

 esik." 



Derékláncz az a láncz, a melyre a vizahor- 

 gok lánczolva vannak s a melylyel a folyót 

 átkötik.* 



Derék öble — Aíís/;o/qi Gáspár — a halnál, 

 legnagyobb vastagsága, terjedelme ; leg- 

 inkább a szélességre értve. 



Derékon húzók padja — Balaton — a dereg- 



lyén az orr felöli két pad, egy-egy legény 

 számára. 



Deverkesegi — Bloch — I. Dévérkeszeg. 



DÉVER keszeg. Aljramis Brama LiN.' 



Dévérkeszeg — K. — Abramis Brama L., 

 Duna, Tls^a mentén igen következetesen 

 alkalmazva. Széles, de vékony alakjáról 

 szól a hasonlat : oldalt = keszegoldalt 

 kibújni : hátának íves voltáról van véve 

 pld.: a zátonyoknak ctkeszeg hátra» való 

 felmosása. pALGÓczi-nál (1622) megvan. 



DÉVÉRT-KESZEG1 — Gőcscj; 1. Dévérkeszeg. 



Dewerkessegi — Marsilius — 1. Dévér- 

 keszeg. 



DiBBANCS — Eger — Pírca fliwiatilis L. 



Disznóhal - Accrina ccnuia L. Erdömdák. 

 Olt vize. 



Disznó hal — Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. — 

 az ebhallal együtt canis marinus ; alkal- 

 masint a Phoca;na communis nevű czet. 



Dob — Kis-Majténv — a nagy hálóvarsánál 

 a vörcsökön túl való test. 



DoBÁNCS — H. O. — Leuciscus virgo Heck. 

 Erdélyi rcs:{Ck. Bielz és Heckel a Squalius 

 dobula fajra alkalmazzák. 



Dobbantó — Bodrogkö:; — I. Ághegyháló. 



DOBÁR — Lcncisciis virgo Heck. Bodrogkö^. 



DoBCSONT — OS tympanicum.* 



DÓBER — H. O. — Pcrca fiíii'iatilis L. 

 Berettyó- Újfalu ; de itt a Sigér nevet is 

 ismerik s némely halász a Dóbcr alatt az 

 Accrina cernuát érti. 



Dobja — Kőrös menten — a halász a szi- 

 gonyt. 



DoBÓHÁLŐ — Simontornya — I. Vető-, Pen- 

 dely-, Pöndörháló. 



DoBÓKA — Alburnus hicidus — Balaton, 

 iifeldobálja niagátn. 



DoBONTATÓ — Török-Becse — 1. Bokorháló. 



DoBVARSA — Doros:^ló — Bácsmegye — 1. 

 Kárászvarsa. 



DoMOLYKÓ — K. — P. K. — H. O. — 

 Squalius dobula Bon. Néha a Leuciscus 

 rutilusra is alkalmazzák. 



DoMOLYKÓ — Scjualius, 1. Fejes Domolykó, 

 Nyúl-Domolykó.* 



DOMORKÓ — H. O. — 1. Domolykó. Pinnyéd, 

 Győr mellett. 



DoRONGOLÁs, a csukának doronggal való 

 ütése, még pedig vékony jégkérgen át.* 



