/ 



82 



MESTERSZOTAR. 



Elbocsátja — Miskolc:;! dísfiir — a ponty 

 az ikráját. 



Eldobni — Agárd — a háló zsákját a vizbe 

 vetni; igj: «mikor a zsákot eldobta, kanya- 

 rodni kezd." 



Eleje — Balcitcii, tilianyi őshalászat — a 

 tihanyi lialászfelekezetek feje ; pld. : a 

 Selyenitársasáft Elcic = kormányosa, bí- 

 rája. 



Éléskeszeg — T. S;. Szeged — apró Abra- 

 niis és Alburnus fajok ; legfinkább a csali 

 (Köder) értelmében. 



Elévült hal — Tata — vénhedt ponty, 

 melyet tenyésztésre használnak ; 7 — 12 kilo 

 súlyú, igen vén darabok, 1. Anyaponty. 



Elfekszik — Agárd — a csuka a zsombé- 

 kok közt, azaz : veszteg állva lesi a pré- 

 dát : a német: «Hecht im Gelegc.n 



Elfogy — Szeged — a háló, azaz : egészen 

 ki van vetve. 



Eligazítani — Tiltanr — a czibékkel, annyi 

 mint ; elverni, megrakni, a halász-articulus 

 rendelése szerint büntetni ; rendszerint a 

 saját czibékjével igaziiják el ; 1. Czihék- 

 vágás. 



Elkötik a vizet — Korcs mentái — az őr- 

 hálóval a medret átfogják, hogy a hal ne 

 menekülhessen, I. Akadótörés ; Örháló, 

 Rácsháló, Vészlés. 



Élő-ér — Artéria.* 



Elóbárka — Komárom — kis halászatnál 

 szereplő kis bárka. 



Előhomlokcsont — OS pra^lVontale. 



Előre pedző. a horog, ha a hegye a szárhoz 

 képest nincsen oldalt kihajtva (Limerick).* 



Élő víz — általánosan — a melyben a hal 

 jól érzi magát. Levegővel kellőképen érint- 

 kező víz. 



Elrakni — Agárd — a fogásra felszerelt 

 horgokat a maguk helyére kötözni, 1. 

 Kikötni. 



ElsŐKÖ — S:{olnok — I. Pallókő. 



Első legény. — Komárom — a ki a ladik 

 orrán húz. 



Első övedző — Záhony — a felső Tiszán a 

 halászbokor két első legénye. 



Elsöszárny — Kopácsi — a hal hónaljúszó- 

 szárnya (p. pectoralis). 



Első versik — Korád — a több hagyású 

 varsánál az első vörcsök ; I. Vörcsök. 



Eltiltani a vízről — Kcs:;tlicl_r — a régi 

 czéhszabályban, annyi, mint a halászattól 

 eltiltani. 



Elverni a halat — Kiitliy — elriasztani. 



Elveszett a jég — mondja a balatoni ős- 

 halász, mikor a jég már elolvadt. 



Emelgető háló — S:;ckclyföld — 1. Ághegy- 

 háló. 



Emelő — Szentes — 1. Aghegyháló. 



Emelő halász, a villikkes, ághegyes, örvös, 

 kullogó stb. halász.* 



Emelő halászat, a viliikel, ághegyhálóval 

 és rokonaikkal való halászat.* 



Emelő jeges halászat, az, a melyet emelő 

 hálóval a jég alatt űznek.* 



Enyhe — P. K. — árnyék ; Petényi igy 

 jegyezte le a szegedi halász mondását : 

 «A Pumaharcsa tőkében, /aenr/ic'ÍJC/i lakozó, 

 szilvaéréskor kijáró, — rövidebb, vasko- 

 sabb stb.» 



Eperlán — Szirmay Andr. — Osmcrus Eper- 

 lanus L. a magyar vizekre csak ráfogva. 



Ér — általánosan — a síkságon lassan foly- 

 dogáló kisebb vizek ; de a források kifo- 

 lyásai is, a míg nem mennek patakszámba. 



Érdegelni — Miskoiczi Gáspár — megérni, 

 fölnevekedni. 



Eregel — B. S^abó Dámd — ■ a potyka a 

 parthoz, azaz : lassan közeledik. 



Ereszkedni — Tápé — a ladikkal pld. a 

 harcsa helye felé ereszkedett. 



Ereszteni — Balaton-Füred — I. Kísérni 

 alatt. 



Eresztő (háló) — Balaton — öreges szemű, 

 finom fonalból kötött háló ; 40 méterig 

 hosszú, i-í; méterig mély, melyet követők- 

 kel elsülyesztenek s gyékény pótákkal 

 függőlegesen tartanak ; 10—20 ilyen háló 

 egymásmellé kötve egy rend s helyét a 

 vizszinén az őr vagy kaczér jelezi. A fo- 

 gásra nézve I. Átolja és Pamukháló. 



Eresztőháló — Máraniaros, Visk — tulaj- 

 donképen Öregháló. Három darabból 

 való, mindenik darab 12—14 m. hosszú; 

 a két szélső darab islégből kötve, öreg- 

 szemű, a középső darab czérnából való, 

 aprószemű. Részei: Halászóbot, Terebuga, 

 Hálóbél, Pallóka, Kótis, 1. azokat. 



Eresztő lék — Balaton — a főlek, a melyen 

 a hálót beeresztik ; I. Bedöntő. 



