MESTERSZOTAR. 



789 



GoBOLY — P. K. — Golno flumatílis Cuv. 

 Erdélyi nmekből. Bielz A. szerint «Gör- 

 gőseii, alkalmasint tollhibábóí. 



Gócz — H. O. — Aspro Zingd L. Szeged. 



Gomb — Kis-Majtcny — az evezőnél; 1, Bódé 

 stb. 



GoRcz — Boíirogkö; — I. Goroncz, Korcz. 



GoRDA — H. O. — Pclccus cultmtiis L. 

 Komárom. 



Goroncz — Ecsedi Wp, északi rész — apró, 

 szilárd szigetek a lápon. Egyéb tekintet- 

 ben I. Korcz. 



GoRZSA — Bodrogkö:;, jég alatt való halá- 

 szat — fából való, patkószeges csáklya. 

 a vezér, hajtólécz, rohony hajtására ; I. 

 Csáklya. 



GŐBE — Csík, Grcrgyó. Udvarhely, Három- 

 szék — a víz vájta mélyedés ; a pisz- 

 tráng tartózkodási helye ; innen giibű, 

 giibűiő : a rúd ; giibűlni : a gübűvel a 

 gőbében a pisztrángot zavarni, hálóba 

 kergetni. 



GÖBHAL — P. K. — Gobio flíiviatiUs Cuv. 



GÖBŐ — Hároms:;ék — 1. Göbe ; ritkábban 



így- 



GÖCZE — H. O. — Aíbunius Uicidus Heck. 

 juv. et Gobio fluviatilis Cuv. \uv. Komárom. 



GÖDRÖS FENÉK — általánosan — a viz fene- 

 kéről, mikor kisebb-nagyobb vajasai van- 

 nak. Halas hely. 



GÖMÖHAL — P. K. & t. Akadémia szótárá- 

 ból — Cobitis bcirbatuLi L. 



GÖNDÉR — H. O. — Lciiciscus rutiliis L. 

 Sió torkolat és Sió mentén. 



GÖRBE PADUcz — Pelecus ciiltratíis L. Erdő- 

 vidék, Olt mentén. 



GŐRE HÁLÓ — Baja — 1. Gyér háló. 



GÖRGÉcsE — s^cr^őknél — Gobio fliwiatilis 

 Cuv. azonban semmi kétség, hogy válto- 

 zataival együtt, mint : görgécse, görgöcse, 

 görgőcsehal azonos a dörgécse, dörglcse 

 stb. tehát Accrina ceriiua L. 



GÖRGicsE — 1. Görgécse. 



GÖRGÖCSE — 1. Görgécse. 



GÖRGŐCSEHAL — 1. Görgécsc. 



GÖTEHALAK — szervczetök szerint a két- 

 életű állatokhoz közeledő, tehát átmeneti 

 halalakok; ilyenek a Ceratodus Forsteri, a 

 Lepidosiren paradoxa és a Protopteriis 

 annectens.' 



Grúz — H. O. — Gobio flui'iatilis Cuv. Nyil- 

 ván a tót «Hruz» (Petényi jegyzeteiben 

 Zólyom és Túrócz mciíyében Igy neve 

 zik), Bodros'kö;. 



GuLÚz — H. O. — Gobio inilgaris Cuv. 

 Ipoly-Nyitra (palócz), I. Grúz. 



GuRGULYA — Ht:s:ykő — seggikő, a Fertőn 

 dívó gyalmon. 



GuszA-KECZE — Csongrád — I. Kusza-Kecze 



Gúzs — általánosan — az a hurok, a melybe 

 az evezőt beakasztják ; néha kötéldarab, 

 néha vesszőből való. 



Gúzsevedző — Keszthely — I. Dal. 



GÜBBENÖs fenék — Székelyföld — váratla- 

 nul gödrös, kivált ha a viz különben nem 

 mély; I. Gübe, Göbe stb.* 



GÜBE — T. S^. — I. Gőbe állítólag Csík- 

 szék. 



GŰBŐ — Udvarhely — 1. Gőbe ; igen ritkán 

 így is. 



GÜBÜ — B. S-^abó Dávid. T. S-^. — 1. Botló. 



GÜBÜ-JUK — Sepsi-U^on — lék, a melyen a 

 gübüt bedugva, a halat kergetik ; 1. Botló 

 stb. 



GÜBŰLNi — Erdővidék, Olt mentén — 1. 

 Botlólni. 



Gyalázka — Velenc:^e — kurta nyélre, könyök- 

 irányba erősített kaszadarab, a csapások 

 tisztítására ; 1. Kaszúr, Tókasza. 



Gyalmász — Székelyföld — a ki gyalom- 

 hálóval halászik. 



Gyalmászni — Székelyföld — a gyalomháló- 

 val halászni. 



Gyalmolni — Bodrogköz — a gyalommal 

 halászni. 



Gyalmostó — B. Szabó Dávid — 1. Gya- 

 lom alatt. 



Gyai.mot VETNI — Bodrogköz — a gyalom- 

 mal halászni ; a «hálót vetnin értelmében. 



Gyalogháló — Balaton — két embernek 

 való húzóháló, melylyel a szélvizben kifelé 

 halásznak, 1. Kerítő. 



Gyalog haleladó — Tihany — a halász- 

 bokornak az a tagja, a ki gyalog járva, 

 leginkább helyben s a legközelebbi szom- 

 szédságban adja el a kifogott halat. 



Gyalmozni — Körös-Tarcsa — a gyalomháló- 

 val halászni. 



Gyalogorsó — Szentes, körösi halászok — 

 egyszerű orsó, az egyszerű fonal meglő- 



