790 



MESTERSZOTAR. 



nására ; tehát kézzel s nem kerékkel haj- 

 tott orsó. 



Gyalom — történeti hálóiicm — hetven, 

 száz méter hosszú keritő öregháló, hossza- 

 közepén mindig zsákkal, a melyben a ha- 

 lak megfogódznak ; leginkább tóságokhan 

 dívott és dívik ma is. 



Gyalom — Janua 1729. 



Gyalomdeszka — Bodrogkö:^ — 1. Bécze. 



Gyalompogácsa — Bodrogköz — a nagy 

 gyalmon az allnra fűzött, agyagból készült 

 s kiégetett súlyok, I. Galacsér. 



Gyargya — P. K. — Mcciis ciiltratiis L. 

 Tisza m. 



Gyászkeszeg — Batiitoii — « fekete keszeg- 

 faji) Tínca Dulgjrís Cuv. 



Gyékényes háló — Balíiton. őshalászat — 

 a balatoni halászok öreghálója, gyékény- 

 ből való úszókkal, melyek azonosak a bod- 

 rogközi pálhákkal. 



Gyékénykötö — Tihany — i m. hosszú 

 spárga, mindkét végén keresztfácska ; a 

 gyékénynek a kötőhelyen való összeszorl- 

 tására. 



Gyérháló — Szeged — nagy zsákalakú háló, 

 melyet két ladik között használnak. 



Gyökeres fenék — általánosan — 1. Atkás. 



Gyökeres part — általánosan — a hol a 

 parton növekedő fák és bokrok víz felőli 

 gyökérzete kiüti magát. Halas hely. 



Győkérkasza — HegykiS, I. Nyesellő. 



Gyöngyhal — Grossinger — Blicca argy- 

 roleuca Heck. 



Gyöpség — Hegykő — zsombékos hely. 



GvUKSzÉL — Fertő tava — viharos déliszél. 



Gyükerezés — Keszthely — a halászásna'< 

 sajátságos neme ; I. a szövegben. 



Gyűrőczérna — S^oZnoA' — az, a melylyel 

 a háló részeit összevarrják, vagyis a réf- 

 ólmot megcsinálják. 



H 



Haalo CSINÁLD — U jfalvi-Szikszai xvi. szá- 

 zad — reticularius. 



Habarnicza — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — 

 Polypus ; a régi írók mindig a halakkal 

 együtt tárgyalták. 



Habita — Balaton, Siófok — az a nádtörek, 

 giz-gaz, a melyet a hullám a partra vet ; 

 tüzelő szer ; 1. Habócsa, Katér, Katré. 



Habócsa — Kes:;thely — 1. Habita. 



Habütő — Balaton- Füred — I. Habvető. 



Habvető — Balaton, tihanyi őshalászat — 

 a bödönhajó peremére erősített rúdkeret, 

 mely a habot visszaveti. 



Habzó víz — Balaton, őshalászat — a bala- 

 toni őshalász csak habzó vízben, vagy 

 mindjárt a habzás után halászik, mert csön- 

 des vízben a hal lát és kitér. 



Habzó víz — általánosan — oly mozgásban 

 levő víz, njely fodros hullámokat vet és 

 tajtékzik. 



Hagyás — Bcdrcgkő:{ — a varsánál, ilyen 

 alkalmazásban ; egyhagyású, több hagyású, 

 kisebb, nagyobb hagyású ; vonatkozik a 

 kávák mennyiségére és a közök nagysá- 

 gára, 1. Egyhagyású. 



Hajas kövihal — H. O. — Gobio fluviatilis 

 Cuv. Miskolc:;, Sajó ; már a xvi. század- 

 beli szakácskönyvekben is. 



Hajatlan kövihal — H. O. — Cohitis bar- 

 batula L. Miskolc:^, Sajó ; már a xvii. szá- 

 zad szakácskönyveiben is. 



Hajó — Velenc-^e — egy embernek való 

 ladik, ládával, egy evezőpaddal. Ezt a 

 ((faráni) állva rúddal citoljákn. 



Hajóhúzó — Fertő tava — azok a halászok, 

 a kik eveznek, vagyis a gúzsba akasztott 

 nagy evezővel húznak ; I. Dal. 



Hajókaró — Hegykő — erős hegyes czö- 

 löp, a melyet a tó fenekébe levernek, a 

 mikor a tó színén húzzák ki a hálót, I. 

 "Karóra halászni». 



Hajó tat — B. Szabó Dávid — «Ötet a 

 hajó tatról le-taszltja»; — I. Tat, Taty,Toty. 



Hajtó csAklya, a melylyel a vezérrudat a 

 jég alatt lékről lékre hajtják.* 



Hajtó halász, a farszákkal, bokorhálóval 

 stb. járó.* 



Hajtólécz — Szeged — 1. Ve-^ér. 



Hajtólék — Záhony — 1. Ágiik. 



Hajtólyuk — Bodrogköz — I. Ágiik. 



Hajtórúd — Záhony — I. Vezér. 



Hajtovány — Kes-^thely — a szák kerete ; 

 egyáltalában mindennemű hajlított háló- 

 keret ; nem értve belé az ágast, melyhez 

 a hajtovány, mint nyélhez kötve van. 



Hajvár — P. K. Szatmár körül — kaviár, 

 jelesen a csillagostok, Acipenser stellatus 

 ikrájából való. 



