MESTERSZOTAR. 



/ 



9' 



Hal — állalíinosan — Piscis. Sokszorosan 

 a rend, nem és faj tekintetében értelmező, 

 halak, szálkás halak, halcsík, márnahal 

 stb. 



Hal — Uifalvi-Szikszai xvi. sz. — piscis. 



Halaasz — Ujfalvi-Szikszai xvi. század — 

 piscator. 



Halacska — Uifalvi-Szikszai xvi. sz. — 

 piscicuhis. 



Halak — Pisccs, mint osztály. 



Halak fészke — S^ergény, Vasmegye — a 

 hol a hal — régentén — a réteken ivás- 

 közben seregbe verődött. 



Halak királya — P. K. — Acipcnscr stella- 

 tiis Páll. Eredete nincs ; de mindenesetre 

 népies ; a csillagalakú vértek kiváló dísze 

 avathatja királylyá. A magyar nép esze- 

 járásának teljesen megfelelő. 



Halantékcsont — I. Vakszemcsont.* 



Haláros — Kres^nerícs — a ki a halat eladja ; 

 halászoknál közhasználatban van a «fisér» 

 (Fischer), nyilván onnan, hogy leginkább 

 németek foglalkoznak halkereskedéssel ; I. 

 Fisér. 



Hal aros — Ujfalvi-Szikszai xv. sz. — ce- 

 tariiis, piscarius. 



Halasföld — Miskolc^i Gáspár — sok halat 

 termő vidék. 



Halaskofa — általánosan — halat áruló asz- 

 szony, ha állandó helyen ez az állandó 

 keresetmódja. 



Halaslegény — Bodrogköz — a laptár kor- 

 mányosa. A laptáron van t. i. a kifogott 

 halak helye. 



Halastó — általánosan — a régi piscinának 

 az a neme, a melyben valóban halat tar- 

 tottak ; a «piscina» t. i. sokértelmű volt 



Halastó — Miskolczi Gáspár — a folyó 

 víz szakadéka, az ú. n. morotva is. 



Halastó — B. S^iiW Danid — a tulajdon- 

 képeni piscina értelmében. 



Halas tg — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — pis- 

 cina, vivarium piscium. 

 Í^Halas tóval bano — Ujfalvi-Szikszai xvi. 

 század — piscinarius. 



Halász — Szeged — ellentétben a bérlő 

 és kereskedő fisérrel az, a ki az öregháló- 

 val jár. 



Halasz — Ujfalvi-Szikszai xvi. század — 

 piscator. 



Halászat — Krcs:;ncrks — a halfogás niíve- 

 letének összessége. 



Halászbíró — T. 5"^. — ki a halászatot 

 vezeti. Balaton. 



Halászbokor — 1. Bokor. 



Halászóbot — Máramaros, Visk — az eresz- 

 tőhálónak két apacsfája, 1. Eresztőháló. 



Halászcsér — Mc-^ő-Túr — a Sterna hirundo 

 halászneve; a széki csértől — Glarcola — 

 való megkülönböztetés. 



Halászcsatt — általánosan — a bogkötés- 

 nek a halászoknál dívó neme. 



Halászdereglve — Komárom — a legnagyobb 

 halászhajó. 



Halászfa — Kcs:^thdy — 1. Vezér. 



Halászfonal — Komárom — az, a melyből 

 a hálót kötik, I. Léhés. 



Halászfunt — Tihany — rúgós mérőesz- 

 köz ; 1. Drótfunt. 



Halászhatár — halas vizeken községek vagy 

 egyesek halászó területének a határa. 



Halászka — Sterna hirundo ; I. Halászcsér, 

 Küszvágó. 



Halászkarám — Királyföldi — halászkunyhó. 



Halászkő — Pinnycd — nagy hálósúlyozó, 

 melyet akkor kötnek a hálóra, a mikor 

 mély vízben halásznak. 



Halászlé — általánosan — halászatokon a 

 halászember tápláléka ; különben általáno- 

 san a magyar konyha eledele ; leginkább 

 a pontyot, a harcsát és a kecsegét hasz- 

 nálják, még pedig vegyesen ; a kishalász 

 keszegből is főzi ; járulékai : sok hagyma 

 és kellő só mellett sok paprika. 



Halászkunyhó — Tis:{a m. — állandó tanyázó 

 hely. 



Halászmadár — Királjfóldi — 1. Halászcsér, 

 Küszvágó, Szerkő. 



Halászmester — Tata — a tómester alatt 

 állott s a halászást vezette. 



Halászó — Janua 1729 — a ki halászik. 



Halászó — Kres:;nerics — az, a ki a halat 

 fogja. 



Halászó hajó — Ujfalvi-Szikszai xvi. szá- 

 zad — scapha, oria. 



Halászó háló — Kalotaszeg — 1. Aghegy- 

 háló. 



Halászi háló — Janua 1729 — halászó háló. 



Halászó hely — xvi. század, Nádasdy Ta- 

 más leveleiben. 



