796 



MESTERSZOTAR. 



HÓKONY — B. S:;al'ó Dái'id — a bókony- 

 nyal egyértelműnek magyarázva; I. Bókony. 

 Hollóorrcsont — os coracoideum.* 

 Holt ág — általánosan — a folyók mellék- 

 ágai, a melyek az anyaniedertől el vannak 

 választva. Kitűnő halászó helyek. 

 Holt víz — általánosan — álló víz, mely- 

 ben csak a keményélctű hal tenyészik 

 Homlokállású — a szem, mikor nagyon a 



homlokrészre van tolva.* 

 Homlokcsont — os frontale.' 

 Hónaljszárny — B^ljtcn-Fürcd — p. tho- 



racica. 

 Hónaljúszószárny — pinna thoracica.* 

 HopoRTSossÁG — Máttyus — a toklclck vcrt- 



sorainak fűrészessége. 

 HoROAD — Mátyusnál — a lazaczról szólva — 

 nála Salmo — a hím állkapcsának kam- 

 póssága = Hackenlachs. 

 HoRGADÁs — Mís/.o/t;í Gáspár — a lyra hal- 

 ról szólva oAnnakfeletle ha ez a Hal s^i- 

 uolva az aérbe fel-függcsztetik az ő farká- 

 ■ nak meghorgadásáml alkalmasint megmu- 

 tatja, honnét s melly felől kelljen a széltől 

 tartani" = horogformára görbülni. 

 HoRGASFA — H. O. — a melyre a halved- 

 reket akasztották, hogy vállra vehessék.* 

 Horgász — Komárom — a horoggal halászó 



halász ; különben általánosan így. 

 Horgászni — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — 



venari pisces. 

 Horgászó — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — 



hamiota. 

 Horgos — Latcrc^a mentán — 1. Felvágó. 

 Horgos vég, a kosztos horog inának az a 



vége, a melyhez a horog kötve van.* 

 Horog — általánosan — leginkább vasból — 



a kasza fokából készült halászszerszám. 

 Horog — Ujfalvi-Szikszai xvi. század — 



hamus. 

 Horogban — Komárom — «a fenékhorgon 

 minden tizedik horogton van egy horog- 

 kövécsu, tehát minden lo-dik horog után 

 egy bóncső. 

 Horogderék — S:;cgccl — annyi mint ho- 

 rogín : erősebb fonal, a melyre a horgok 

 a peklénél vagy patonynál fogva felköt- 

 tetnek ; 1. Horogpalló is. 

 Horoggal való jfgeshalászat, a melyet 

 horoggal a jég alatt űznek.* 



Horog hajtovány, a horog görbülése.* 

 Hordg-ín — Szentes, körösi halászok — a 

 horog erősebb zsinege ; 1. Horogderék 

 és Palló is. 

 HoROGKÓvÉcs — Komárom — 1. Böncső. 

 Horogmadzag — Kopácsi — 1. pékle, patony, 



cserke, talpalló. 

 Horognyel — Miskolc:; — 1. Koszt. 

 Horogpalló — S:;cged — lásd Horogde- 

 rék. 

 Horogra csalni — általánosan — a halat 

 a horogra tűzött kedves eledelével csá- 

 bítani, hogy rajta veszszen. 

 Horogra való — Tihany — a német «Kö- 



der», 1. Csali, Pélle. 

 Horogrosta — Komárom — hálós fenekű 

 rosta, a melyre a fenékhorgot kirakják, 

 kivetésre elrendezik. 

 Horogszerszám — S:;egi:d — kihúzó fedelű 

 kis láda, a melyben a feles horgot, az 

 élesítő reszelőt tartják. 

 Horogtábla — Szeged — 1. Intábla. 

 HoROGZSiNEG — Miskolc- — 1. Horogln, 



Horogderék, Horogpalló, Palló. 

 HosszÚKESZEG — T. S^. Nátly — Szeged. 



Pdccus cultratus L. öreg. 

 Hosszú KECZE — Csongrád — a hosszúfarkú, 



tükörháló nélkül való, farkalós kecze. 

 Hosszúság — általánosan — a keritő hálók- 

 nál, tehát öreg-, kecsege- stb. hálónál, a 

 két apacs közötti terjedelem. 

 HOGY — Algyő — a hálótű orra. 

 HÖGYÖSKECZE — S:;cged — 1. Hosszúkecze. 

 Hú ! — Komárom — halászkiáltás, melyre 



a laptáros kiereszti a hálót. 

 HuGYGYÓ — anus.* 



HuGYGYÓ — Kopácsi, Komárom — a hal vég- 

 belének a nyílása (anus). 

 HUGYGYÓKA — S:;cgcd — 1. Hugygyó. 

 HujA ! — Balaton-Füred — ((állj !» 

 Huja! — S:;eged — jel, hogy a háló ki van 

 hányva, mire a peczkes legény beakasztia 

 a peczket. 

 Hukó — Miíterpacher — Salmo Hucho Lin. 

 Hullámzó víz — általánosan — a tavakon 

 a szél nyomása alatt mozgó víz, a meddig 

 még nem habzik, 1. Habzó víz. 

 Hurokvető halász, a csapóhurokkal járó.* 

 Hurokvető halászat, a mely a csapóhurok- 

 kal jár.* 



