MESTERSZOTAR. 



797 



HuszÁRKESZEG — H. O. — Alhunius lucidus 

 Heck. S:;l'híl's, .körösi halászok. 



HÚZNI — áltcilánosan — a gúzsba v. húzó- 

 szegbe akasztható evezővel evezni, I. Dal, 

 Dalladzani, Dalladzó. 



HÚZÓBÁRKA — Fertő tava — az, a melyet 

 halászatkor a hajó után kötnek, 1. Faros- 

 bárka, Lovasbárka, Nyargalóbárka. 



HÚZOGATÓ FARKHÁLÓ — ErdSvidck, Olt men- 

 tén — 1. Varsaháló. 



HÚZÓHÁM — Aigyő — I. Farhám. 



HÚZÓHÁLÓ — Balaton — I. Léhés vagy Öreg- 

 háló. 



HÚZÓPÁNT — Balaton, tihanyi őshalászat — 

 az evező szára felehosszában alkalmazott 

 füles pánt, melyet a vonószegbe beakasz- 

 tanak. 



HÚZÓSZEG — Balaton, tihanyi őshalászat — 

 a bödönhajó koloncza, melybe az evezőt 

 beakasztják ; I. Húzópánt. 



HúzóvÁNKUs — Balaton — az a nyerges fa, 

 a melybe az evező beléfekszik. 



Igaz tokok — Acipenscres, mint csoport.* 



IHAM — Tápé — 1. Ihany. 



Ihany — S:;cged — fonal vagy fűzfa gúzs, a 



melyre az eladott halakat fűzik, hogy a vevő 



tisztán és kényelmesen vihesse. 

 Ikervejsz — Xlll-dik század — alkalmasint 



két fővel ellátott vejsze ; I. Fej, Fő. 

 Iklandani — S:;cgcd — egy evezőt a ladik 



végébe akasztva s cx3 szerűen mozgatva 



haladni ; rokon a csikló, cziklend, cziklo- 



nvozni, kallózni félékkel. 

 Ikra — általánosan — a hal petéje. 

 Ikra — Orbis picttis 1708. 

 Ikrás — általánosan — a tojóhal. 

 Ikrásodni — Miskolc^i Gáspár — 1. ívni. 

 Ikrásodni — Miskolczi Gáspár — megter- 



mékenyedni. 

 Ilánka szemling — Szirmay Andr. — Salar 



lacustris Ag., a magyar vizekre csak rá- 

 fogva. 

 Ilonahal — H. O. — Acerina Schrait:;cr Cuv. 



Szeged. 

 Ii.onkakeszeg — H. O. — Acerina Schrait:^er 



Cuv. S:;cgcd. 

 Ilünkakeszég — T. S^. Nátlr gyűjtése — 



1. llonahal. 



ín — általánosan — minden vastagabb kötél 

 V. zsineg, a mely a háló keretét alkotja. 

 Horgoknál, jelesen a fenekes és tökösnél 

 az a zsineg, a melyre a pekle reá van 

 hurkolva. A halászok a nagy hálónak csu- 

 pán alsó, kettős kötelét nevezik a «háló 

 inái)-nak. 



iNAHÚzó SZÉK — S:{olnok — kis négylábú 

 padka, a melyre az a legény űl, a ki a 

 háló inát húzza ; azért ül, hogy az inat le- 

 tarthassa, 1. Letartás. 



Inasok padja — Balaton — a dereglyén a 

 csigán túl az első pad; itt azok evedznek, 

 a kik a háló inát húzzák. 



Ingó czölöpépítmény — H. O. — olyan, 

 mely rekeszekre volt rakva, a mely az 

 áradó, illetőleg apadó vízzel emelkedett 

 vagy alászállott. 



INGOLA — Pdronn~on. 1. Pláner Ingola, Vak 

 Ingola.* 



Ingola — H. O. — Pctroniy;on flupiatilis L. 

 Erdövidck és Udvarhclymcgyc vizei ; nyílván 

 az ingolna, angolna alkalmazása. Galgó- 

 czi-nál (1622) megvan. 



Ingóláp — általánosan — alapjában mocsá- 

 ros helyeken az a növénytakaró, a mely 

 alatt mély víz következik s a mely az em- 

 ber terhe alatt folytonosan engedve, inog. 



Ingolna — Janua 1729 — Petromyzon fluvía- 

 tilis. Congrus alatt felhozva. 



Ingolna — S:{abó Dávid — Anguilla fluviatilis 

 Ag. Az ingolna az angolna mellett előfor- 

 dul axvii. századbeli szakácskönyvekben is. 



Ingovány — Ujfalvi-Szikszai xvi. század — 

 uligo. 



Ingovanyosföld — Ujfalvi-Szikszai xvi.sz. — 

 terra uliginosa. 



Inhúzó — Záhony — a felső Tisza halász- 

 bokrában két legény, a ki az öregháló 

 inát húzza. 



Inkő — Agárd — I. Csattkő. 



In köz, például a fenékhorgon a pallóin da- 

 rabja, mely két horog között van.* 



INLÉHES — Budapest — a kecsegehálónál a 

 tulajdonképeni háló, mely két «tükör» 

 között van ; lásd ; Tükör. 



Innyomó, az a husáng, a mely a m. velen- 

 czei csiga derékfájába keresztbe van dugva 

 s a melynél fogva a halász a csigát le- 

 nyomja.* 



