MESTERSZOTAR. 



801 



fonadék, a melynél fogva a halász a put- 

 tonyt a vállára akasztja. 



KÁRÁSZ — Cjrassius, 1. Kövi Kárász. Széles 

 Kárász.* 



KÁRÁSZ — K. — Carassiiis vitlgciris NíLS. 

 Egy tőből való a német: Karausche, Kareisl, 

 Gareisl ; az oláh karas és tót karas, kara- 

 sek nevekkel. GALGÓczi-nál (1622) meg- 

 van. 



KÁRÁSZ — Janim 1729 — Carassiiis vulgáris 



NlLS. 



Karasz — Ujfalvi-Szikszai XVI. sz. — cha- 

 rax ; ma egy halcsalád : Characinidas és a 

 Charax nem ; tengeri hal. 



KÁRÁSZKESZEG — T. S^. Nátly és H. O. — 

 S:^cs;cd. — P. K. — TiS:;afölclvár, Scardi- 

 nius en-tliroplithalmus Bon., tavakból. 



KÁRÁSZ PONTY, Cyprínusacuminatiis Heck.' 



KÁRÁSZPONTY — H. O. — Carpío Kollarii 

 Heck. Velencze. Minden halász állítja, 

 hogy a kárász és a ponty keveréke. 



Karászvarsa — Doroszló (Bácska) — két 

 bejáróval, dobszerűen fölpeczkelhető; háló- 

 ból kötve ; máshol a kárászvarsa egy bejá- 

 róval. 



Karcsu-ponty — Grossinger — «Kartsó- 

 pontyii — nyilván a Cyprinus hungaricus 

 Heck. 



Karcsú ponty — Szirmay Andr. — Phoxi- 

 nus laavis AG. értelmében. 



Kardkeszeg — P. K. — Pdecus adtratus L. 

 Tis^a m. 



Karda — P. K. — Pelcciis cultratus L. 



Kardahal — P. K. — H. O. — Pclcciis cul- 

 tratus L. Duna m. 



Kardakeszeg — H. O. — Pcíccus cultratus L. 

 Csongrád. 



Kardos — Pclccus, 1. Sugár Kardos.* 



Kardos — P. K. — Pclccus cultratus L. 



Karevedző — Kcs^thclj- — be nem akaszt- 

 ható, mankóval ellátott evedző. 



Keczés csónak az, a melyen a keczés jár.* 



Keczéző — Szeged — a keczével halászó 

 halász. 



Keczés — Tís^a menten — keczehálóval járó 

 halász. 



Keczézni — Tis:[a menten — a keczével 

 halászni. 



Kejtág (kétág) — Latcre:[a mentén — I. 

 Keresztkötél. 



Kelé — Seardiiiius. I. Pirosszárnyú Kule.' 



Kelehal — P. K. — Seardinius crytliroph- 

 tlialmus Bon. Balaton. 



Kelen — Göcsej — Scardinius crythroph- 

 thalmus Bon., nyilván a szláv «Klenii ke- 

 szegnévvel egy tőből való I. Kelé, Ke- 

 ling, Telea, Telén és Telény. 



Kelevisz — Komárom — az iszapban fekvő 

 ágasbogas fa, melybe a háló beakad. 



Keling — H. O. — Squalius dolniLi L. Kis- 

 Majtény; a balatoni kelehallal rokon név. 



Kemény hal — általánosan — mondják arról 

 a halról, mely a szárazra vetve is sokáig 

 elél, pld. ponty, kárász, sügér. A kemény- 

 ség, ha jósággal párosul, növeszti a hal 

 becsét. 



Kemény heju hal — Ujfalvi-Szikszai XVI. 

 sz. — concha, conchile, conchilium, ostrea ; 

 régente az Unió, Anodonta kagylók is 

 halszámba mentek. 



Kerekded héjjak — Miskoiczi Gáspár — 

 pikkelyek, halpénz. 



Kerek halpénzek — squama; cycloidce.* 



Kerekkeszeg — 7. S:;. Nátly — Szeged. 

 Abramis sp ? talán sapa Páll 



Kerékszeg — P. K. — Aspro vulgáris Cuv. 

 kitűnően festi az alakot. Nyitra torkolata. 



Kereső — Balaton — vaskampós, görbenyelű 

 szerszám, a melylyel a jég alatt eltévedt 

 vezérrúdat fölkeresik s helyrehúzzák, I. 

 Gébics és Gemics ; Tihanyban azonban a 

 vasból készült fentő neve. 



Kereső halász, a keczés, vezetős, kaparós 

 halász.* 



Kereső halászat az, a midőn a halász foly- 

 tonos helyváltoztatás mellett alkalmazza a 

 szerszámot, pld. a keczét.* 



KÉRÉSZ — Grossinger — Palingenia longi- 

 cauda. «Tiszavirági>. 



Keresztfa — Bodrogkö:; — a bokorháló lábát 

 megerősitő fa. 



Keresztháló — Koloi^svár — I. Aghegyháló 

 stb. 



Keresztkáva, a borító oldalát alkotó, egy- 

 mást keresztező káva.* 



Keresztőr — Bodrogkö:^ — a téli vasas szák 

 hálóján keresztbe futó fonalak, melyek a 

 hal jelenlétét a feljáró őr és pedzője útján 

 elárulják. 



Kerítő halászat, az öreghálóval, gyalommal 



Hermán O. A magyar halászat. 



ii 



