802 



MESTERSZOTAR 



s rokonaikkal űzött halászat, mely körbe 

 vagy félkörbe keríti a halat.* 



Kerítő (háló), — S:;cgcd — tulajdonképen 

 kézi háló, két ember számára ; van párája, 

 kő helyett azonban 16 lábszárcsontok van- 

 nak rákötve. Hossza 8 — lo m. 



Kerítő jegeshalászat — a gyalommal a jég 

 alatt űzött halászat.* 



Kerítő szigony — Oltsicm — öt ágú, sza- 

 kás szigony, melynek középső ága a leg- 

 rövidebb, a többi fokozatosan hosszabb, 

 úgy, hogy az ágak hegyei együttvéve lapos 

 ívben meredeznek. 



Keresztszeg — Kcs:;thcly — a bödön hajón 

 az a szeg, a melyK'el a húzóvánkus meg 

 van erősítve. 



Kerül — a hal horogra, hálóba. 



KeserC fog — Agárd — a ponty torokfoga. 



Keserühal — P. K. — Rhodciis anmnis Ag. 

 BaLilcii tája. 



Keseríj I'ONTV — Szirmay Andr. — Rhodeiis 

 amarus Ag. 



Keríteni — Bodrogkö:^ — a tanyát, ilyen 

 alkalmazásban : «Már háromszor kerltet- 

 tiinki), t. i. ennyiszer vetették ki a hálót. 

 Általánosan a húzóhálókkal való halászás 

 módja, mely abban áll, hogy a hálót előbb 

 kifeszítik s azűtán körösen összehozzák. 



Keskeny kecsige — Ujfaivi-Szikszai xvi. sz. 

 — Rhombus; tehát tengeri keszegúszó, a 

 nemet nSleinbuttn. 



Kessegi — Marsilius — 1. Dévér keszeg. 



Kestscheke — Marsilius, Bloch — 1. Ke- 

 csege. 



Késze — H. O. — Abramis és Leuciscus 

 fajoknál genusz név. Szeged : de nem álta- 

 lánosan. 



Keszeg — Abramis. 1. Bagoly Keszeg, Dévér 

 Keszeg, Éva Keszeg, Lapos Keszeg, Leu- 

 ckart Keszeg, Silány Keszeg, Szemes Ke- 

 szeg.* 



Keszeg — áítalánosan — minden ú. n. fehér- 

 hal ; egyesíti az Abramis, Blicca, Leuciscus, 

 Squalius, Aspius, Idus, Scardinius nemeket; 

 kiválóan az Abramis nemre alkalmazva. 



Keszeg — Ujfaivi-Szikszai xvi. sz. — Leu- 

 ciscus, in genere. 



Keszege ~ P. K. — Abramis brama L. Bala- 

 ton. 



Keszeghát — sol< helyen — oly hegy, mely- 



nek domborulata az Abramis fajok, jele- 

 sen az Abramis Brama hátának élére em- 

 lékeztet. 



Keszeghátra mosva — Duna — mondják 

 kivált homokzátonyokról, mikor élek lát- 

 szanak rajtok ; szintén az Abramisról véve. 



Keszególdalt — általánosan — szűk résen 

 a test keskenyével, tehát oldalt átbújni ; 

 mint testi hiba : féloldallal előbbre járni. 

 Az Abramis lapos testéről véve. 



Keszi — H. D- — ú. m. Késze. 



Kethkezhalo (Kétközháló), már i49;-ban. 

 Az egri püspökség számadási könyvében. 

 Udv. levélt. Bécsben Nr. ;i4. Fol. A két 

 végét egy-egy ember fogja s úgy keríte- 

 nek vele, tehát két ember közé való háló ; 

 1. Kerítő. 



Kétkézháló — Turahát — I. Kerítő, Kétköz. 



KÉT-KEZZEL VONÓ HÁLÓ — Janua 1720 — a 

 mai kétközháló. 



KÉTKÖZ — Bodrogköz — kisebb gyalom, 

 melyet két ember közre vehet s vonhat ; 

 I. Kerítő. 



KÉTKÖZHÁLÓ — 7. S^. — 1. Kerítő. 



Ket KÖZ HALO — Ujfaivi-Szikszai xvi.- sz. — 

 a haltapogatóval verriculum alatt. 



Kétszárnyú — a hal kormányúszója, mikor 

 két egyenlő félből állva, fecskefark alakú, 

 mint pld. a pontyé ; a tudományos mes- 

 terszó cihomocerkii.* 



KÉTVÉGŰ kopja hal — Anphioxus lanceo- 

 latus, Yarrell.* 



Kevéskor — Nagy-Dobrony — így : «a kul- 

 logót csak kcveskorig lehet használni. 



KÉZTŐ — carpus.* 



Kifelé halászni — Balaton — a tó belsejé- 

 ből a part felé halászni. 



Kifogó— /ÍL'S^Widi'-— A 40 öles horog ín vége 

 a part felől, a víz derekán le volt köveivé 

 s ez a pont egy úszó nádcsóvával {kólá- 

 val) volt megjelölve ; innen 10 ölnyire egy 

 nádszál volt leszúrva, mely az in lo-dik 

 ölét s egyszersmind azt a pontot mutatta, 

 a melyen az inat emelték, azaz : kifogták. 



Kifogott hal — Balaton — a zsákmány. 



Kifolyó tg — Ujfaivi-Szikszai xvi. sz. — 

 lacus. 



KÍGYÓ-HALACSKA — Grossinger — a Petro- 

 myzon fluviatilis LiN. ifjúkori alakja, tehát 

 az iiAmmocoetes branchialisi). 



