MESTERSZOTAR. 



805 



KiHÁNYÁb — Komárom — az öreghálónak a 

 vízbe való bevetése. 



KiHÚzóvÉK — Latorc:;a menten — I. Ajtó- 

 lék. 



Kijáró kötél — Komárom — az, a melyet 

 a hálót kihányok a partra kihoznak. 



Kijáró vég — általánosan — az öreg v. 

 léhéshálónak az a vége, a melyet a ladi- 

 kon kihoznak ; 1. Kijáró kötél is. 



KiJEGELNt (a csapást) — Balaton — az egy 

 pont nieghalászásához szükséges lékeket 

 kivágni. 



Kijelelni — Balaton-FiircJ — a jegén a 

 tanyát a jegellők számára kipontozni ; ezt 

 a vezeres szakóczával végzi s csak azután 

 következik a jegellők munkája. 



Kikap — S:;eged — a hal a tiszavirág után, 

 az az : fölveti magát, hogy a víz fölött 

 röpülő kérészt (Palingenia longicauda) be- 

 kaphassa. 



KiKARÓZNi — S:{i;gcd — a fenékhorgot a 

 partba szúrt karóhoz kötni ; 1. Kikötni. 



KiKÉRÍTENi A JEGET — Balaton — a lékek 

 helyét megjegyezni ; 1. Kijelelni. 



Kiköpi a hal a horgot — általánosan — 

 mikor a horoggal játszik, a szájába kapja, 

 de ismét kilöki. 



Kikötni — általánosan — hajót, ladikot, 

 bárkát a parthoz kötni ; a vízbe szolgáló 

 szerszámot, pld. a fenékhorgot a parton 

 levert karóhoz kötni ; 1. Kikarózni. 



Kikötő bak, a rúdbaktól való megkülönböz- 

 tetés végett.* 



Kikötőhorog — Szolnok — két karó közé 

 kikötve ; egészen sajátságos mód. 



Kikötő karika, a halász járóművek és bár- 

 kák orrán az a karika, a melynél fogva 

 ki lehet kötni.* 



KiLEKELNi — H. O. — a jégbe a halászat- 

 hoz szükséges lékeket vágni. 



KiLENCZSZEMÜ HAL — Kír-fcle szakácskönyv, 

 XVI. század — Pctromy^on fliiviatills. a két 

 szemről, egy orr és hét, szemalakú szil- 

 ványlyukról. 



KiLENCz SZEMŰ HAL — Janua I72f) — Petro- 

 myzon fluviatilis. 



KiLENGZ SZEMŰ HAL — U jfalvi-SzikSzai XVI. 



század — lampetra oculata; nyilván a vak 

 ingola. Ezt követi : oAz kilenczszeműhöz 

 hasonló lampedran. Az Orbis pictus (1708) 



is ad|a ; de latinul mura;nula. Nyilván Pe- 

 tromyzon. 



Kilép — Agárd — a ponty, az az átvet 

 magát a hálón, szökik. 



Kilincs — Csongrád — a lélekvesztőn a 

 cziklony beakasztására szolgáló fül. 



Kinyújtani — Komárom — az alattságot, 

 azaz : kiereszteni a vékony kötelet, a 

 melynél fogva a halászhajót vízellenébcn 

 húzzák. 



Királyhal — P. K. — Acif'Cnscr stcllatiis. 

 Páll. Eredete nincs feljegyezve. 



Királyponty — P. K. — Cypriniis carpio L. 

 Duna m., 1. Tükrösponty. 



KiRÁLYPCZSÁR — Szirmay Andr. — Cyprinus 

 Carpio L. macrolepidotus. 



KiRCZA — Heckel — Cobitis tacnia. Biztosan 

 oláh elnevezés. 



KiSAFA — Agárd — halmázsalásnál erre akaszt- 

 ják két fülénél fogva a kast ; olyan mint 

 a kocsi kisafája, csak a középső vasalása 

 más. 



Kis APATSÓ — B. S^abó Dáidd — helyesen 

 magyarázva mint laptáros apacs. 



Kisbíró — Tihany — a halászbokor leg- 

 ifjabb tagja : főfeladata a társakat felköl- 

 tögetni, összehívni ; rendeleteit a kulcsos- 

 tól kapja. 



Kísérni — Balaton-Füred — az eresztöháló 

 betevésekor, azaz : ehhez képest a ladi- 

 kot kormányozni. A betevést három ember 

 végzi, az egyik ereszti (a hálót), a másik 

 /lííí^í! (evedz), a harmadik kíséri (kormá- 

 nyoz). 



Kisgazda — Karád — a jég alatt való halá- 

 szatnál a második ember. 



Kishalász — Komárom — kis szerszámmal : 

 horoggal, keczével |áró halász. 



KiSHÁM — Szolnok — 1. Czibék, Vállhám. 



Kis hey — Ujfalvi-Szikszai xvi. század — 

 squamula ; ma pénz, pillangó. 



Kisiklik — a hal a kézből. 



Kis kotrócz — Saród — 1. Kotrócza. 



Kis legény — fínnycd — második halász- 

 legény. 



KiSKŐ — Balaton- Füred — az öreg gyéké- 

 nyes hálón a rendes súlyozókő. 



KiSPiczÉs — Tápé — tutajos horoggal halá- 

 szó halász. 



Kis SZÁNKÓ — Balaton, őshalászat — kisebb 



