8o4 



MESTERSZOTAR 



gyalogszánkó, a melyen a jéghalászok hol- 

 mijukat, a (imuniczióti) szálitják. 



Kis SZÉLHAL — Albumus bipunctíiliis Heck. 

 Eniőuidck, Olt vize. 



Kisz — H. O. és P. K. — 1. Küsz, Kcs:;t- 

 hdy. 



Kiszakad — általánosan — a hal a horog- 

 ból, ha már megfogódzott s úgy szabadul, 

 hogy a halon seb támad ; 1. kiköpi a hor- 

 got. 



KiszÁRMAZiK — Miskolc^i Gáspár — a hal a 

 tengerből a folyóba, az az : felvonul pld. 

 a tokféle. 



Kiszedő lék — Tós:^^^ — 1. Ajtólék. 



KiszEzM — Kcs:-thcly — kisz fAlburnusJ hala- 

 kat fogni, ilyen alkalmazásban : «kiszezni 

 ment, hogy a horgát felhalazzau. L. Fel- 

 halazni ; 1. Küsz. 



Kiszíjjalt — Mátyusnál — a stokfis, azaz 

 kihasgatott s megszárított. 



Kitapogatni — sok lidrcii — a halat elfek- 

 vése helyén, kézzel keresve, megtalálni. 



Kitér — a hal a háló elől, mikor a viz nem 

 habzik s nem zavaros, 1. Habzó viz. 



Kivárni — Bácsmegye — a halat is ; türel- 

 mesen megvárni, mig rajta veszt. 



Kivétel — A^-Jri — 1. Ajtólék. 



Kivonó — Erdélyi Mc^íscg — a jég alatt 

 való halászatnál az a lék, a melyen a hálót 

 kihúzzák ; 1. Ajtólék. 



Kivonó sorlék — az ajtólék és külső sarok- 

 lék közötti léksor.* 



KivoNYÓ VEK — Kopácsi — 1. Ajtólék. 



Kobak, 1. Kabak. 



Kócs — Bodrogkö:^, általában — 1. Kacs, 

 Mankó, Fül, Bódva, Bódé. 



KocsiszER HALELADÓ — Tihaiiy — a halász- 

 bokornak az a tagja, a ki a kocsit meg- 

 rakja hallal s távolabb vidékekre eljár, 

 hogy eladja. 



Kócz — P. K. — Aspro Zingcl L. Vág folyó 

 torkolata táján. A név magyarázatát 1. 

 Kolc; alatt. 



KoczA — Komárom — 1. Kecze. 



KóczA — Kopácsi — 1. Apacs. 



KóczHAL — P. K. — Aspro Zingel L. 



KoczAKÖRÖM — Komárom — a keczeháló 

 fakerete ; 1. Bónéfa. 



KoczÁs — Komárom — koczával (keczével) 

 járó halász, kishalász. 



KoczÁZNi — Komárom — a kocza- (kecze) 



hálóval való halászat. 

 KoczÁzó — Komárom — a kocza- (kecze) 

 hálóval halászó halász. 



KoczÉR — Hegykő — 1. Kaszúr. 



KÓLCZ — P. K. — Aspro Zingcl L. 



KoLCZ — P, K. — Aspro Zingel L. Ez a 

 változat a Góc^, Kólc:^hál. Kólc^ tót ere- 

 detre vall, a mennyiben az Aspro tót 

 neve iikolecn = faszeg, czövek ; tehát ez 

 is. mint a magyar «kerékszeg» ugyanazt 

 a halat alak szerint festi. 



KoLCZ — Szirmay Andr. — Aspro Zingel 

 Cuv. 



Kolomp — Vcfe/icji;, Komárom, S:^cgcd — az 

 a fadarab, a melynek nyergébe az evező 

 a gúzs segítségével beakasztatik ; 1. Kaloda, 

 Húzóvánkus. 



KoLONCz — Balaton — a húzóvánkusból 

 kiálló vas, melybe az evező vasfüle be- 

 akasztatik ; 1. Húzószeg. 



Koltv — Bíáíí A. — Cottiis gobio L. Erdé- 

 lyi résnek. 



Kolty — Szirmay And. — Cottus gobio L. 

 i'fejesii fajnévvel. 



Kóltz — Janua 1729 — Aspró Zingel Cuv. 



KoMHERHÁLÓ — Kis-Majtény — 1. Ághegy- 

 háló. 



Koncsér — H. O. Balaton, kenessél ős- 

 halászat — I. Konczér, Veresszemű- Ve- 

 resszárnyú. 



KoNCZÉR — Leuciscus, 1. Leány Konczér, 

 Veresszárnyú Konczér.* 



KONCZHAL — Scardinius erytliropkthalmus Bon. 

 Galgóczy szakácskönyve 1622. Innen talán 

 a ma is élő Konc^ár, Konczér, Koncsér. 



Konczár — H. O. — Koncsér, veszprémi 

 kiejtés — Leuciscus, Scardinius ; 1. Kon- 

 czér, Koncsér, Göndér. 



KoNGÓs CSÍK — Nagy-Dobrony — az igen 

 nagyra termett csík ; az Ecsedi láp körül 

 is így. 



Konyhahal — Tihany — 1. Szerhal. 



Kopás — Szolnok — az evező nyelén a derék- 

 rész, mely a gúzsban jár s ott a gúzsba 

 és kallantyúba beléköpik. 



KoPÉTÓ — Balaton — a hal szilványfedője 

 Kiemendeckel — 1. Kopétyó, Kopótó, 

 Kopétyé, Kopétyú, Koppantyú, Koppintó. 



KopÉTYÉ — Szentes, Velenc\e — «hal fülen ; 



