MESTERSZOTAR. 



80 n 



az a fedő, mely a szironyt v. szilványt 

 betaUarjaii; I. Kopétó. 



KopÉTYÓ — Balaton-Füred — 1. Kopétó. 



KopÉTYÚ — Simontól nra — I. Kopétó. 



Kop HAL — Ujfalvi-Szikszai XVI. század — 

 a gob hallal felhozva ; ma a botos kölönte. 



KoPHjL — Cottns gobh Cuv. Galgóczy sza- 

 kácskönyvében 1622. Nyilván egy tőből a 

 német Koppé. Groppen-nel. Komárcinl'an 

 ma is él. 



KoPOLYA — Solt — az áradások után mélye- 

 désekben megmaradt víz ; rendesen jó 

 halashely. 



KopÓTÓ — Bódva és Miskolc^inál — I. Ko- 

 pétó. 



KoPÓTÓ — Orbis pictus 1708. 



KopÓTYÓ — Tóth Pál, BoNNET fordításá- 

 ban — 1. Kopétó, az operculum értelmé- 

 ben. MiKLOSiCH szerint a szláv klepeto. 



KOPOTYÓHÁRTYA — Tóth Ríl, BoNNET fordí- 

 tásában — az infraoperculum értelmében. 



KOPÓTYÓK — P. K.— Ammccodcs hranchialis. 

 Eredet nélkül. 



KOPÓTYÓS HALAK — Tóth Pál, BoNNET for- 

 dításában. 



KOPPANTYÍI — Kiithr - 1. Kopétó. 



KoppiNTÓ — Kopácsi — I. Kopétó, «a kop- 

 pintó alatt van a szilvány» mondta az öreg 

 MÁTÉ Ábel. 



KopsA — Cottns Kchiű L. Udi^arhclymegvc 

 vizei (székelyj. 



KoRÁTsú — Miskolc:;i Gáspár — a pont\- 

 héjjáról (inagy öreggaras korátsú, könnyen 

 le-hulló liaja vagyonn, terhát a peripheria 

 értelmében. 



KoRez — általánosan — fonatos kereszt- 

 kötés ; vesszőből, nádból kötött terelő 

 falakon stb. a kötés maga; 1. Korczvessző. 



KoRCZKÖTÉs, a czége, vejsze, verés kö- 

 tése.* 



Korczvessző — Kulhy — a mivel a nád- 

 kunyhót kötik. 



Korda — H. O. — Pdecus cultratus Ag. 

 Győr. 



Kormány — állaUinosan — hajón vagy álló- 

 bárkán az a vízbenjáró rész, a melynek 

 jobbra-balra fordításával a hajó irányát 

 szabályozzák ; sokszor az evezőt is így ne- 

 vezik, a melylyel kormányoznak. 



KORMÁNY — Kopácsi — a hal farka. 



KÓRMÁNYSÖRÉNY — Baljlon-Fiircd — az alsó- 

 sörény úszó, p. analis. 



Kormányszeg — Balaion-Fürcd — a melybe 

 a kormányevedző, húzópántja van be- 

 akasztva. 



Kormányúszó — a hal farka végén terje- 

 dező úszó, pinna caudalis.* 



Kosz — H. O. — Aspro Zingd Cuv. Baja. 



Koszt — B S-^abó Danid — horogvessző, 

 székely szó : «A márnát kositonn az halász 

 felrántja », I. Kosztos horog. 



Koszt — a csapóhurok nyele is az.* 



KoszTOS horgászat az, a midőn a horog 

 inánál fogva vesszőre vagy babkaróra van 

 kötve.* 



Kosztos horog — I. Kosztos horgászat.* 



Kóta — Balaton, tihanyi őshalászat — nagy 

 gyékény nyaláb, mely a macskakötelhez 

 van kötve s a víz felszínén úszva, mutatja 

 a pontot, a mely felé keríteni kell ; akkor 

 használják, a mikor a látott halat fogják. 



KÓTis — Máramaros, Visk — az eresztő- 

 hálón az ín ólomkarikái, I. Eresztőháló. 



KoTLiK — Tihany, B.-Fiired — a keszeg- 

 fajokról nem mondják, hogv ivik, fördik 

 vagy vív, hanem : kotlik. 



KoTRicz — P. K. és H. O. — Lcuciscus 

 rutilus L. Keszthely. 



KOTRÓCZA — FcrtS tana — a kürtő része : 

 az, a melybe a hal. az udvarból jőve belé 

 kerül. 



KoTÚs hely — Kornádi — kiterjedés szerint 

 nem nagy, de mély, ú. n. kövérföldes hely. 

 Csíkhalászatra alkalmatos, 1. Lápkút. 



KÖCSÖG — Acipcnscr Ruthcnus L. Vjrhó 

 (palócz). 



Köcsöge — H. O. — Acipcnscr Ruthcnus 

 L. Komárom. 



Köcsögeháló — lásd ; Kecsegeháló. 



KŐFÚRÓ — P. K. — Cobitis tccnia L. Tis:;a. 



Kőfúrók — Pctronif-ontini, mint család.* 



KŐHAL — P. K. — Cobitis barbatula L. Zala- 

 Tapolc^a ; hibásan Gobio vulgáris Cuv. 

 Komárom. H. O. 



KŐHARAPÓ — Bicl- A. — Cobitis ta;nia L. 

 Erdélyi rés:;ck. 



KÖLDÖK — Balaton-Füred — végbélnyllás 

 = anus ; I. Hugygyó. 



KÖLÖNTE — Cottus. I. Botos Kölönte, Czifra 

 Kölönte, Kisszájú Kölönte.* 



