MESTERSZOTAR. 



H07 



Kövi KÁRÁSZ — P. K. — Carassius gibclic 



NlLS. 



Köz CSUKA, Esox Indus L.* 



KÖZBÜLSŐ FEDELÉKCSONT — infraoperculum.* 



KÖZÉPSŐ LEGÉNY — Komjrom — a ladik orrá- 

 tól számítva a második padon húzó. 



KözEPSÖszÁRNY — Kopácsi — hasúszószárny 

 ;p. ventralis). 



KÖZÉPSŐ TAT — Csongrád — a lélekvesztö 

 dereka táján meghagyott rekesz, egyszer- 

 smind erősítő és ülőhely is. 



KÖZÉPTERMÉSZETŰ HALAK — Miskoiczi Gás- 

 pár — «a' mellyek néha a' tengerből az 

 édes vizekbe is kiszármaznak». 



KÖZHÁLÓ — Uj-S^ckelf — i. Kétközháló. 



KÖZÖNSÉGES TOK — Szimiay Andr. — Aci- 

 penser Sturio L. a magyar vizekre csak 

 ráfogva. 



KözösÖDiK — Miskolc:;! Gáspár — a hal, az- 

 az ; ivik. 



KuKACZ — Duna, Balaton — a giliszta, me- 

 lyet a horogra raknak. 



Kulcscsont — clavicula.* 



Kulcsos — Tihany — a halászbokor eleje 

 kormányosa), ki a czéhláda kulcsát őrzi. 



Kullogó — Nagy-Dobrony — rendesen há- 

 rom, néha négy czölöpre rakott ülőhely, 

 lábvetővel, mely a vész közepén, áradá- 

 sok tükrén készül, csak csónakon érhető 

 el ; az öröshálóval való halászatra szolgál 

 s igazi uczölöpépítményii. Leginkább tavasz- 

 kor dívik ; télire kihányják. 



Kurta EAiNG, Leucaspius abruptus Heck.* 



KuRTULA — B. S:{abó Dávid — az a kurta 

 dorong, a melylyel a kurtulás, illetőleg 

 fattyúlaptáros a kötelet az akadályokon 

 átvetegeti. 



Kurtulás — B. S:;abó Dávid — helyesen, 

 de csak az alattságra alkalmazva, holott a 

 fattyúlaptáros is kurtulás. 



KuRTULÁszNi — Komárom — az öregháló 

 húzásánál a tartókötél mellé rendelik a 

 fattyúlaptárost (gyereket), kinek az a föl- 

 adata, hogy a tartókötelet mindenféle aka- 

 dályon átsegítse ; l. Kurtula. 



KuszAKECZE — Szentes, körösi halászok — 

 1. Kecze. 



Kútfej — P. K. — a Balaton körül a mo- 

 csaras helyek nyílt mélysége; l. Kutu, Vész, 

 Lápkút, Kotus. 



Kutyahal — H. O. — Umbra canina Mars. 

 Bodrogköz. 



Kutyahal — Grossinger — Lota communis 

 Cuv. 



Kutyamászó — Varbo, Ipoly — I. Varsa- 

 háló. 



Kutyatej — S:;Cgcd — l. Czötkény. 



Kuttyogató — S;cgcd — 1. Futtyogató, 

 Buttyogató. Formáiára nézve megjegyezte 

 a halász, hogy aolyannak kell lenni, mint a 

 csikó Iában. 



Kuttyogató — T. S:;. Nátly gyűjtése — 

 1. Buttyogató. 



Kuttyogató nyele, az a rész, a melyet a 

 halász a kezében tart.* 



Kuttyogató spárga — S:;cged — a kuttyo- 

 gató V. futtyogató mellett használt nagy 

 horognak igen erős ina v. dereka. 



Kuttyogató szára, az a rész, a mely ki van 

 élezve s a nyél és talp közé esik.* 



Kuttyogató talpa, az a rész, a melylyel a 

 halász a vízre vág, hogy a hangot kicsalja. 



Kűhal — P. K. — Cobitis barbahda L. Kcs:;t- 

 hcly. 



Küllő — Gobio — 1. Felpillantó Küllő, 

 Fenékjáró Küllő.* 



Küllő — P. K. — Gobio vulgáris Cuv. Zala- 

 Tapolc^a ; a kerék küllőjéről, alaklestő. 



KÜLSŐ CSAPÓ — Balaton, tihanyi őshalá- 

 szat — az evező szárának az a fele. a 

 melyet a halász evezéskor a kezében tart. 



KÜLSŐ NVAKSZIRTCSONT — OS occipitalc cxtcr- 

 num.* 



KÜLSŐ szeglik — Balaton, őshalászat — az 

 a két szeglik, a mely az ajtólék felé esik ; 

 1. Belső Szeglik, Szeglik. 



KÜPÜ — Kis-Majtcny — a szigonynak az a 

 része, a melybe a rúd jár ; 1. Köpű. 



KÜRTŐ — FcrtS tava — igen szövevényes 

 vejsze. Részei a lésza, az udvar, a kotró- 

 cza, a szerszám, a fej és a kapu ; l. azo- 

 kat. 



KÜRTŐ — Tápc, őshalászat — a magyar 

 vejsznél az a rész, a melyben a hal fogva 

 marad ; I. Fej. 



KÜRTŐ KARÓ, mely a magyar vejsze kürtőjét 

 tartja, erősíti.* 



KÜRTŐzNi - Hegykő — a kürtővel űzni a 

 halászatot. 



KÜRTŐző HELY — Hcgykö — az a pont, a 



