8o8 



MESTERSZOTAR. 



hol a kürtő Tel van állítva, vagy a mely 

 arra alkalmas. 



Küsz — AUnirinis, 1. Állas Küsz, Sujtásos 

 Küsz, Szélhajtó Küsz.* 



Küsz — P. K. — H. O. — Alburims lucidus 

 Heck. Balaton. Innen : Sterna hirundo. 

 leucopareja, melyek a Tiszánál «szerkő», — 

 a Körösnél «vjzi csér», — a Dunánál és 

 Vclenczei tónál «halászmadár» nevel visel- 

 nek, a Balatonnál — főtáplálékjuU után — 

 (iküszvágókii, — 1. Kisz. 



KÜSZVÁGÓ — Balaton — a Sterna hirundo 

 halászneve; 1. Küsz. Halászcsér, Halszerkő. 



LÁB — Bodrogköi — a bokorháló két kávája ; 

 Komáromban a hálókötőtű alsó, kivágott 

 vége; általánosan a pántoknál a beakasztó 

 horog. 

 LÁBAS czölöpépitmény — H. O. — olyan, 

 a mely a parttól távolabbra esve, szaba- 

 don kiálló czölöpökre volt épitve. * 

 LÁBASHOROG — Csongrád — kábákhoz kötött. 



tehát úszó horog ; 1. Lábóhorog. 

 LÁBFA — Csongrád — I. Lábvető, Rúgófa. 

 LÁBMETTŐ — Bodrogköi — I. Lápmetsző ; 

 Itt ezt a szerszámot a jég alatt való halá- 

 szásnál a vezérrild hajtásra használják. 

 LÁBMETTŐ LEGÉNY — Bodrogkö^ — rúdhajtó 

 a jég alatt való halászásnál ; 1. Vezeres. 

 LÁBÓ — Nagr Bcreg — czölöpsorok közzé 

 gyepből és zsombékokból vert keskeny 

 gát; legtöbbször könyökösen futó s a könyö- 

 kökben ukashelyekkelii; 1. Kashely. A lábó 

 különben a csíkász közlekedési útja is. 

 LÁBÓHOROG — TápL- — gyönge czérnával 

 kikötött kabakhorog ; a horogra került 

 hal 3 czérnát elszakítja s addig nyargal a 

 kábákkal, míg kifárad ; a halász a kabak 

 nyomán találja meg a prédát ; 1. Lábasho- 

 rog. 

 LÁBVETŐ — Komárom — az evező padok 

 előtt levő, keresztbe alkalmazott dorong, 

 melyben a húzó legény lábát megveti, 

 hogy egész erővel evezhessen ; I. Rúgófa. 

 LÁBVETŐ — a kullogó keresztfáia, a melyen 



a halász lábait megtámasztja.* 

 Ladik — Komárom — halászhajó. Miklosich 

 szerint a szláv ladijka. Kétséges, mert leg- 



inkább a deszkából /lUaszerűen összerótt 

 alak viseli e nevet. 

 Laftoló háló (val halászni), — Komárom — 

 a hálót nem a partra, hanem csigával a 

 hajóba húzni ; 1. Laptoló háló. 

 Laftolni — Komárom. — a háló elakadásá- 

 nál tartóztatva evezni ; 1. Laptolóháló. 

 LÁGY HAL — általánosan — az olyan hal, a 

 mely a szárazra kivetve hamar hal meg s 

 romlásnak indul, pld. ; a pisztráng, galó- 

 cza stb. - 

 LÁGYSZÁRNYÚAK — MalüCOptcrvgU, mint al- 

 rend.* 

 Lajfánt — Komárom — erősebb fonal, a 

 háló állítása körül ; nyilván a német «Lcin- 

 faden». Leginkább a szétbontott kötélnek 

 (Leine) egyik fonala. 

 Lajt — ■ Szeged, Komárom, Tata — kerékre 

 alkalmazott hosszú, lapos hordó, mely- 

 ben vizet hordanak, de halat is szállítanak; 

 Komáromban az a fedeles kád is, a mely- 

 ben az élő halat targonczán a piaczra szál- 

 lítják. 

 LÁNAKESZEG — H. O. — I. Lánna l.cs^cg. 



Bodrog mentén. 

 LÁNCZLÉK — Bodrogköz — Hajtólyuk a je- 

 gén; I. Lánczosrúd. 

 LÁNCZOSRÚD — Bodrogköz — hosszú rúd, a 

 végőn reászegezett lánczczal. A téli szák- 

 kal való halászáskor evvel hajtják a halat. 

 Lankás part — általánosan — mely igen 



lassan ereszkedik a vízbe. 

 LÁNNAKESZEG — Pclccus cultratus L. Bodrog- 

 kő^. 

 LÁP — Ecsedi láp tája — az ingó, de jár- 

 ható rész, a melybe a lápkútakat metszik ; 

 különben a rengeteg mocsárvilág egész- 

 sze is. 

 Lapát — Velenc:^e — kissé kivájt lapát, mely 



evezésre és vízkihányásra is szolgál. 

 Lapátkeszeg — P. K. — Tis^aföldvár. Abra- 



niis brama L. aduit. H. O. 

 Lapforma halpénzek — squamas placoida;.* 

 LÁPiBOT — Börvely — villásvégű bot, mely- 

 lyel a csikasz az ingó lápot vizsgálgatja, 

 hogy biztosan léphessen. 

 Lapiczka — Kcsithclr — a horog lapított 

 része, a melynél fogvaatalpallóhoz (cserke, 

 pekle, patony) kötik. 

 Lapiczka — Keszthely — I. Bécze. 



