8i6 



MESTERSZOTAR. 



Orsó farkú hal — Ujfalvi-SziUszai xvi. sz. 

 — asper. I. Tergelye. 



Orsóhal — P. K. — H. O. — Fitroim-;on 

 fluvLxüUs L. Erdélyben is ; P. K. Aspiv 

 piilgjris Cuv. 



Órtőke — Komárcm — a fartőkével cííyenlő 

 a rendeltetése ; a hajó elején. 



ÓszÉL — Fertő taUíX — északi szél ; a halá- 

 szok szerint uelmarja a halatn. 



OsT-FiscH — ///miHC:; — 1696. Arch. Mosón. 

 V; fTVŐri püspöki levéltár. «Ab unoquo- 

 qtie ciirru pisciiim , vulgo nOst-Fisch» 

 niinciipatum, habel unum majorem piscemn 

 t. i. a pap. Ugy látszik, hogy ez egyér- 

 telmű avval, a mit a magyar velenczei 

 halász «léhéshal»-nak nevez, 1. ezt és 

 TiMON Ákos : «A párbérn 1884. 



Öblös — Bodrogköz — az öregháló lőlfejé- 

 sénél egy legény szedi a háló derekát ^ 

 öblét; a legény innen «öblös; 1. Léhés- 

 szedő. 



Öböl — BjLilcn — az öreghálónaU az a 

 része, a melyben a hal megfogódzik. 



Öböl, kosaraknál stbinél, az, a mit hasnak 

 neveznek.* 



Ödöllő — Nagy-Bercg — dűlő értelmében ; 

 a mocsár részeire is alk0mazzák. 



Ökle — Rhodcus, I. Szivárványos Ökle.* 



ÖKLE — P. K. és a s:;er^őknél — Rhodcus 

 ainanis L. Cyömdckc. A böklével egy tőről 

 való, I. Bökle. GALGÓczi-nál (1622) megvan. 



Ökle — Ujfalvi-Szikszai xvt. sz. — Eper- 

 laniis. Az Eperlanus a lazaczok közé tar- 

 tozik ;Osmerus) s itt az ökle csak reá van 

 fogva. 



Ón — Aspius. 1. Ragadozó On.* 



Őn — Aspius rapax AG. Balaton. Csak a 

 Balatonnál igy. Bielz A. az erdélyi részek- 

 ből az Idus-nak tulaidonitja. A Duna és 

 Tisza mentén leginkább bálin ; 1. Balin- 

 keszeg. 



Őnhal — H. O. — Chondrostoma nasus L. 

 S-^cntcs, körösi halászok ; Lcuciscus ruti- 

 liis L. nagy példányai , S:[Ciidrő ; Aspius 

 mpax Cuv. Bcrettyó-Ujfdlu. 



Őnhorog, — Tihany, KcsT^thüy — ;o — 40 

 öles innal, melyet nappal póták lebegve 

 tartottak ; éjjelre lekövelték ; tehát lebegő 

 és egyúttal fenékhorog. Ma már nem hasz- 

 nálják. 



Őnkeszeg — P. K. — Aspius rapax L. Tis\a- 



Földvár. 

 Őnnyárs — Tihany — fából faragott hegyes 

 nyárs, a melyre az őnhalat — Aspius 

 rapax — ráhúzzák s a tűz mellé leszúrva 

 sülik. 



Öntözi — MiskolC7,i Gáspár — a ponty 

 himje az elbocsátott ikrát, termékenyíti, 

 1. Fiasílani. 



Őny — s^er^Skncl — Aspius rapax Ag. 1. Ön. 



Onvhal — Aspius rapax Ag. Bielz A. az er 

 délyi részekben az Idus-nak tulajdonítja ; 

 1. Őn. 



Őr — Fctső-Rákos — a rokkolyahálón a 

 táskaszerű verseket megalkotó, illetőleg 

 tartó s két ágra oszló rövid fonal : 1. 

 Rákláb. 



Őr — Balaton — kerek abroncsra kötött 

 csúpos gyékényúszó, a melylyel az elsű- 

 lyesztett hálók helyét jelezik; minden egyes 

 halász más-más módon köti a csúcsát, 

 hogy szerszámját fölismerhesse. 



Ördöghal — Cottus gobio L. Udi'arhelymegye 

 (székely). 



Ördögháló — M. Ny. S^. — alakja, beren- 

 dezése ismeretlen ; valószínűleg egy az 

 az őrös vagy örvóshálóval; 1. azt. 



Öreg apatsó — B. S^abó Dáv.id — helye- 

 sen magyarázva, mint nyargaló apacs ; 

 1. azt. 



Öreg apattyíi — Budapest — az öregháló 

 kijáró vezérfája; 1. Nyargaló apacs. 



Öregbárka — Komárom — nagy bárka, a 

 melyet helyt hagynak, nem visznek ki a 

 halászatra; I. Állóbárka. 



Öreghalász — Komárom — az, a ki a nagy 

 hálóval jár. 



Öreghalász — általánosan — az öregháló- 

 val, gyalommal s ezeknek rokonaival járó 

 kerítő halász. 



Öregháló — á/íatí/zosa/! — folyókon, 200— 250 

 méterig érő kerítő háló , vidék szerint 

 más-más felszereléssel, mindig zsák nélkül 

 való — kivévén a Balatont, hol a gyalmot 

 is igy nevezik. Ez a régiek «sagena» 

 hálója. 



Öreglegény — Pinnyéd — első halászlegény. 



Öreg süllő — Miskolc-{i Gáspár — a Bala- 

 ton fogasa érteimében a Lucioperca sandra 

 C. V. 



