8i8 



MESTERSZOTAR. 



vei várnak s csak a másikat húzzák addig, 

 niig az előbbivel egyenlő ; ezt mondják 

 iiösszevárniii; s minthogy a szárnyak fele- 

 hosszát jelek mutatják, ezeket nvárjáU 

 összeii, pld. a lúzsért, a kötelén a böt- 

 köt stb. 



Öv — HcgrkS — bőrből való erős derék- 

 hám, rajta a aMentő» és oCsüggesztőn; I. 

 azokat. A hálóhúzáshoz való. 



ÖvEDZŐ (így) — Kcrős-Tjrcsa — evező. 



Padmaly — Háromszék — az alámosott 

 part ; a hal kedves helye. 



Padmalyos part — Székelyföld — hosszá- 

 ban alámosott part. 



Paducz — Cliondrostcma. I. Jász Paducz, 

 Szilvaorrú Paducz, Vésettajkú Paducz.* 



Paducz — s^ír^őkiiL'l cs sckhclycn — Clwii- 

 drcstoma imsus L. A tót nPodustvan név- 

 vel egy tőből fakadt. GALGÓczi-nál (1622) 

 megvan. 



Paduszk (igy) — H. O. — = Pjduc:;. Bódva 

 mentén, Komjátibjn. 



Paizsospofások, Ccitaphracti. mint család.* 



PÁKÁsz — Kornádi — rétségi kishalász, va- 

 dász, ki az egész évet a rétségben halá- 

 szatiak vadászattal töltötte. A szabályo- 

 zásokkal tünedezőfélben van. Bihari szó 

 s az Ecsedi láp körül ismeretlen, noha a 

 fajta ott még, «lápi ember, csikászn né- 

 ven akad. 



Pala (így!) — Körös-Tarcsa — I. Pára. 



Palahúzó — Záhony — a felső Tisza halász- 

 bokrában két legény, a ki az öregháló 

 fölét húzza. 



Palaj — Szatmár, Szamos mellék — a folyó 

 mentén felhordott sekély vizű homokos 

 helyek, melyek a kerítőhálók kihúzására 

 igen alkalmatosak. Lehet a «palló alján 

 összekopása. 



PÁLHA — Bodrog mentén — a balatoni «gyé- 

 kénynyeli) ugyanaz; I. Palla, Pára, Pal- 

 lóka, Póta, Pluta. 



PÁLHÁs — Bodrogkö:^ — az öregháló fölfejé- 

 sénél, az egyik legény szedi a pálhást, 

 azaz a háló fölét = pálhás in, a legény 

 pedig a (ipálhásii, 1. Paraszedő, Fellnhúzó. 



PÁLHÁs FÖLE — Bodrogközi ~ '■ Felln. 



Palla — Bodrogköz — I. Pára. 



Palló — 'S;;i;!,''L'ty — a fenékhorog ina. 



Palló — Máramaros — I. Halászszék. 



Pallóka — Kis-Majtény — a horgO)i az 

 úszó tulaj ; a gyalmon a pára. 



Pallóka — Máramaros, Visk — az eresztő 

 hálón, I. Pára stb. 



Pallókő (kű) — Szeged — a fenékhorgon 

 a kikötött vég felőli első, nagyobb kő. 



Palucz — H. O. - Chondrostoma nasits L. 

 Nagy-Dobrony. 



Pamukháló ■■— Balaton- Füred '— I. Eresztő- 

 háló ; azért, mert vékony pamutból van 

 kötve. 



Pamukos — Balaton — a pamukhálóval ha- 

 lászó halász ; 1, Eresztős. 



PÁNCZÉL — Szirmay Andr. — Callichthys 

 alatt, a magyar vizekre csak ráfogva. 



PÁNCZÉLOS ARCZÚAK — Cataplímcli. mint 

 család. 



Pannal — Varhó, Ipoly mentén — a folyó 

 partja. A hálók használatáról mondják : 

 «ez pannalrúi, amaz ladikról használtatikn 

 (palócz). 



PÁPAKESZEG — H. O. — Komárom. Csak 

 bemondva. T. S^. Nátly — Szeged, alkal- 

 masint Lciicisciis nitilus L. 



Paptetű — K. — Acerina cernua L. A ha- 

 lászok egymásközött leginkább ezt a ne- 

 vet használják. 



Pára — sok helyen — átlyukasztott kéreg 

 vagy fadarabok; az előbbi nyárfa, az utóbbi 

 vörös fűz , melyet a hálózatok fölére 

 fűzve — kötnek, hogy úszva járjon a vizén; 

 I. Pala, Pálha, Palla, Pallóka, Póta, Pluta; 

 a bodrogközi Pálha gyékényből való. 



Paráslegény — helyenként — az, a ki a 

 háló felinát vagy fölét szedi. 



Párások padja, — Balaton — a dereglyén 

 a fartól számítva az első pad, közvetlenül 

 a háló mellett, két legény számára, kik a 

 hálót kihányják s a párás fölét szedik; 

 csak bérlőknél igy. 



Paraszedő — Csongrád — az a legény, a ki 

 a hálónak a vízből való kiszedésekor s a 

 hajóba való betakarításkor a felínt fölsze- 

 degeti és rendberakja. 



Parasztfaló — Kuthy — Harcsa, Silurus 

 Glanis L. 



Paraszt hal — Miskolcot Gáspár — közön- 

 séges, bőséges hal, pld. a hering. 



