822 



MESTERSZOTAR. 



PoRHÓ — H. O. — Accrína ccrnihi L. Nagy- 

 Dobrony. A Borholy változata. 



PORONYÓ — Mátyusnál — porhanyó, fosz- 

 ladozó értelmében : »A poronyóbb testű 

 halak a pisztráng, iHíJ tsuka, posár, Ga- 

 lacza. kecsege, a fehér Halak. » 



PoRTZOGÓs TESTŰ — Miskolc^i Gáspár — 

 halak, annyi mint Vérlesek = Ganoidei, 



PÓTA — Baíaton — az eresztő hálón a gyé- 

 kényből kötött s a háló felső inára alkal- 

 mazott úsztató. Az öregháló nehezebb ré- 

 szeinek usztatására használt fák is «póta» 

 nevet viselnek ; I. Pára slb. 



Porosz — Szirmay Andr. — Chondrosloma 

 nasiis L. itt a Gasterosteus pungiliusra rá- 

 fogva. 



PoToz — H. O. — Chondrosloma iiasiis L. 

 Kun-S^t-Márton ; nyilván egy a paduczczal. 



PoTOZNAK — Choihirostoma ihisíis L. Ko- 

 rnádi; nyilván egy a paduczczal. 



PoTVKA — sok helyen a kisebb Crpriniis 

 carpio L. 



PoTYKA — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — cy- 

 prinus ; I. Ponty. 



PoTYÓLNi — Mátyusnál — a száraz stoklist 

 dorongolással megporhanyitani. 



PozsÁR — P. K.— Cypriiws Carpio L. ; né- 

 mely nem halász vidéken, a Squalius do- 

 bulával összetévesztve. Az erdélyi részek- 

 ben többnyire helyesen alkalmazzák ; Gal- 

 góczinál (1022) megvan ; Cyprinus litinga- 

 ricus Heck. és P. K. BLilatoii. 



PozsÁRHARCSA. — P. K. — Siluriis Glaiiis L. 

 S^atnuir 1. Puma h. 



PöczKÖs — Tápé — az a legény, a ki a ki- 

 járó kötél pöczkét beakasztja s kiakasztja. 



PöczÖK — AlgyS — az öregháló kijáró kö- 

 telén. I. Peczek ; de itt a hálótű nyelve is. 



PöczÖK — Duna m. — a Czibiken az az 

 esztergályozott ellenző fa, a melylyel a 

 kötelet körülfogják ; a maiakkal egyforma 

 a rendeltetése. Szolnokon egyértelmű a 

 Pőssel. 



PÖNDÖL (háló) — T.-S^.-S^eged — I. Vető- 

 háló. 



PÖNDÖLÖző — Szeged — a Pcnddhálóual 

 járó halász ; 1. Vetőháló. 



PÖNDÖRHÁLÓ — Szeged — 1. Vetőháló. 



PÖRFA — Balaton, Velencéé — a nagyobb 

 ladikok belső szegője. 



PÖRGETTYŰ — szeged — kis kolomp, melyet 

 a fenékhorog karójára kötnek s a mely 

 megszólal, mihelyt a hal valamely horgon 

 rajtavesztett. 



PÖRSÖL — S:;cgcd — a hálóba került harcsa, 

 farka suhogásával hasgatja a vizet. 



Pős — általánosan — az a szalmacsutak v. 

 fonal, mely az öreg háló és gyalorn alsó 

 inára alkalmazható s arra való, hogy isza- 

 pos helyen az inat a bevágástól megóvja. 

 Egy komáromi halász pős v, tiicsak (csutak)- 

 nak mondta. 



Prém — Komárom — I. Pí'rem. 



Pruz csuka — Fifi'-féle — szakácskönyv xvii. 

 század p. 8;, 22 — iiCzuka kit jtinq c^ít/cá- 

 nak hinaki) megkülönböztetve a következő- 

 től ; ((Czukasós ki országunkban terem. r, — 

 Ez tehát valami külföldi hal lehetett. 



PuKKANTÓ — KSrós-Tarcsa — a hal uszó- 

 hólyaga. 



Puma harcsa — P. K. és Heekel — Silurus 

 Glanis L. var. Tis:{a, Szamos, Maros. Erről 

 állítják a halászok, hogy gyökerek alatt 

 él s csak szilvaéréskor jön ki. 



Púp — Balaton — a part benyúló része ; I. 

 Ór. 



Pusztul a jég — mond/a a balatoni őslialás:^ 

 mikor a jég olvad. 



Putra — P. K. — Plwxinus laei^is Ag. Erdé- 

 lyi részekben a Cottus gobio is ; oláhos. 



PuTTYOGATÓ — AlgyS, Kopácsi, Tis^a-Abád- 

 S:;alók — I. Buttyogató és Kuttyogató ; de 

 itt a talpa ki van vájva, tehát legközelebb 

 áll a Wolga-mellékihez. 



PÜNKÖST-KESZEG — AbramisBrama L. a nagyja. 

 Balaton-Füred. 



Raak — Ujfalvi-Szikszai xvi. — Gamarus, 

 squillse cancer ; nyilván a Squilla man- 

 tis tengeri rák, mely az Adria környékén 

 eledel. 



Raak LABsi — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz, — chelse. 



RÁÁLLANI a si^ers^ámra — Tihany — egy a 

 bokorból kilépett tag helyét a kötelezett- 

 ségekkel együtt elfoglalni, elvállalni. A tiz 

 emberből álló bokor szerszáma ugyanis 

 minden év Szl. György napján megbe- 

 csültetik; a főösszeg tíz emberre van fel- 



