MESTERSZOTAR. 



029 



Szárnykaró — Bcrvdr — a szárnyas varsa 

 szárnyát tartó karó. 



SzÁROZÉTANi — Orbis pictus 1708 — a hal- 

 szárításról. 



SzÁRNYKETEG — Biocli — I. Leiiciscus ru- 

 tiliis L. 



Szatyor — Bociro^kö^ — gyékényből fonott 

 tarisznya szerszám, melyet a halász a há- 

 tára vesz. Ebben viszi ki az eleségét s 

 hozza haza a zsákmányt ; 1. Czüökör. 



SzEBEZSKŐ — Szolnok — I. Zsákkő ; némete- 

 sen hangzik ; de a tiszta magyar halászok 

 is következetesen igy mondták ; rokon a 

 «Szepi»-veI, mely a Bodrogközön dívik; 

 1. azt. 



SzECSKŐ — Sió mentén — sáska, leginkább 

 Tru.xalis nasiita L., melyet harcsafogáskor 

 horogra raknak, v. tűznek. 



Szedni — Bodrogköz — a hálót a vízből. 

 ((Legények dolga: a faros nem s^i'iln 



SzEGELNi — Balaton, őshalászat — a jégen 

 a vonókat fejszével kijegyezni ; I. Kijelelni. 



SzEGESFA — Kopácsi — villa, patkószcgck- 

 kel kiverve, a halászrúd hajtására való. 



SzEGESFA — B. S-abó Dávid — a víz fene- 

 kére teszik, hogy az orv hálója, horga bele- 

 akadjon. 



Szeges szigony, az, a melynek ágai egy tar- 

 tóvasra vannak szegezve.* 



Szegező — Hegykő — a bárka ajtajának be- 

 záró l'apeczke. 



Szeglik — Balaton, őshalászat — a jég alatt 

 való halászatnál a vonyó hosszú hatszeg- 

 letű; e hosszú hatszög egyik csúcsán van 

 az eresztőlék, evvel szemben az ajtólék, 

 a hatszög fennmaradó négy sarkára esik a 

 S^eglik ; e főiékek közt futnak az ágiékek, 

 1. Saroklék. 



Szegye — Ujfalvi-Szikszai xvi. — excipula; 

 nyilván a c:;i:gc, mint vezérszó a rekesz 

 és vesz szavakkal felhozva. 



Szegye — S^. Molnár Albert s:^ótára — Ex- 

 cipula ; I. Czége stb. 



Székely marázsaháló, vezető háló helyett, 

 mely név alatt csak az alsó Kükiillön 

 dívik.* 



Széles kárász, Carassius vulgáris Nils.* 



Széles keszeg — Földi nyomán P. K. — 

 Blicca argyrolcuca Heck. Eredete nincs 

 adva. 



Széles keszeg — Grossinger — Abraniis 

 Brama L. 



Szeles keszeg — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — 

 Ciprinus latus ; ez is nyilván a Dcvér 

 keszeg Abramis Brama L. 



Szeles lapos keszeg — Ujfalvi-Szikszai xvi. 

 sz. — brama ; tehát a mai dévér-keszeg. 



Szeles vékony hal — Ujfalvi-Szikszai xvi. 

 — passer ; a tengeri keszegúszó hal : Pla- 

 tessa, régi íróknál ((Plataisz.n 



Szelet merít — Miskolc~i Gáspár — a hal 

 a kopótójával, 1. Pipál. 



Szélhal — Grossingcr — Alburiws Iticidiis 

 Heck. S^ékcbföld az Olt mentén élő név. 



Szélhajtó — Gross. K. — Alburntis Ittcidus 

 Heck. 



Szélhajtó keszeg — H.O. — Albunuis li:ci- 

 dus Heck. juv. Vdcnc;ci tó. P. K. Albur- 

 ntis lucidíis Heck. Duna. 



Szélhajtó küsz, Alburntis lucidus Heck.' 



Szélkeszeg — H. O. — Alburnus hicidiis 

 Heck. Révfalu — Győr mellett. 



Szellő keszeg — H. O. ~ Aspius rapa.x Ag. 

 Pinnyéd, Győr mellett. 



Szellő — Mátyus után Grossinger — Lu- 

 cioperca Sandra. L., I. Süllő. 



Szélszem — Komárom — a hálók szélső 

 szemei. 



Szélvíz — Balaton — a tó szélín a sekély 

 víz. 



Szem, a hálók szeme ; a nagyobb ((öregszemii, 

 a kisebb ((aprószemi) ritka, sűrű; különben 

 a horogról is : egy szem horog. 



Szem alatti tájék — regio suborbitalís.* 



Szem előtti tájék — regio anteorbitalis.* 



Szemes keszeg — Abramis mclanops Heck.* 



Szemköze — regio interorbitalis.* 



Szemköze — Miskolc^i Gáspár na két szem 

 közi hat sing volt,» t. i. a Tzel-lialnál, jó 

 a leírásokra, a hol a szemeknek egymás 

 közötti viszonya sokszor meghatározó jel. 



Szem mögötti tájék — regio postorbíta- 

 lis.* 



Szemre halászni — általánosan — sekély, 

 átlátszó vízben látható halat fogni, legin- 

 kább szigonyozni, ellentéte a vaktában 

 szúrni. 



Szentes — S-cgcd — az állóbárka csárdájá- 

 nak homlokzata, a melyre rendesen a ha- 

 jók védszentjét festik. 



