8^6 



MESTERSZOTAR. 



TÖRPE TOK — S^/r/mir Andr. — Acipenser 

 CülcienstEedtii Brandl ; ifjú. 



TÖRZSÖK HAL — P. K. Lota mlgarís Cuv. 

 S:-jtmár. 



TövisHAi. — Accrina ccriuia L. Erdövidák, 

 Olt vize. 



Tráglva háló — Göcsej — alkalmasint az 

 ollóháló; nem láttam. 



TsÁKLYA — B. S-{Cibó Dávid — hajólolásra 

 való szerszám ; 1.. Körmösrúd. 



TSEKÉLY — Miskolc^ Gáspár — a patak, tó, 

 tenijer csekélye, szélviz. 



Tsörgeteg — ő. S:,abi Dá>Ad — I. Ziiboa;ó, 

 Göbe. 



TsuBOKLÓ— B. S-^jbó DAi'id — ; I. Biigyka. 



Tucsak — Komárom — egy halász a pőst 

 nevezte igy ; nyilván a «csutak» elferdítése. 



TÜKÖR — Budapest — a kecsegehálónál az a 

 két őrei; szemű, vastagabb fonalból kötött 

 háló, mely közé a tulajdonképeni háló jön; 

 lásd : Inléhés és Regyina. 



Tökörszemű háló — Komároip — a kocza- 

 {keczel hálón az isiingből kötött öregszemű, 

 külső és belső háló ; I. Tükör. 



TÜKRÖS PONTY — P. K. — Cyprinus Carpio 

 L. csak foltosán és igen nagy pénzekkel 

 borítva, a Cuvier és Bloch Cypriaus rcx 

 Crpriiwriim. és az Aggasiz Cvpriiuis car- 

 pio mjcrolcpidotiis faja. Dii/hi ni.: I. Ki- 

 rályponty. 



Turbékoló fa és rúd — B. S^li/'ó Dávid — 

 1. Bugyka. 



TuRBUKHÁLÓ — Kcs-;thely — tükrös kerítő ; 

 hálótest szerkezete olyan, mint a kecsege- 

 hálóé. Evvel bekerítik a nádüstököt s a 

 Buklóval belériasztják a halat. 



TtiRBUKVAS — Körös-Tarcsa — vascsévék (cső- 

 szerű karikák), a melyek kivált a kecze 

 inára súlyozókul tétetnek ; itt csak a hosszú 

 kecze dívik. 



TŰRE hányni — Csongrád — a fonalat, az- 

 az : a hálótűt fonallal ellátni ; a fonallal 

 meghányt tű azután a «léhés.» 



Turha — Bihar — a mocsarakban az el- 

 rothadt növényekből keletkező iszap. 



Tűskéshal — Göcsej — Acerina cernua L. 

 itt hibásan vargahal is, mely utóbbi, mint 

 a Tinca vulg. Cuv. népies neve, helyes. 

 TÜSKÉS PIKÓ, Gastercsteus aculeatus Bl.' 

 TÜSKESUGARAK — radii spinosi.* 



TiizFÚjó — Hegykő — erős nádszálnak alsó 

 része, kb. egy méter hosszú, a melylyel 

 a tüzet fújják. A kunyhóban rendesen több 

 tűzfújó van s a halászok többen fújdogál- 

 nak, hogy a tüzet lángra lobbantsák. 



Tűző FONAL, a kis majtényi rácsán áz, a 

 mely alá a kagylót bedugják.* 



Tűző szigony az, a melynek ágai egymás 

 között szemben állanak.* 



TúzsÉR — Balaton, őshalászat — nagyobb 

 fégladarab.jiiely a gyékényes háló szár- 

 nyának lelehosszát jelezve, az alínra van 

 kötve. 



TíjzsÉR — Szeged — erős vastű, az eladott 

 halaknak összetűzésére, I. Ihany; Füzér. 



Tyiszága — H. O. — Abrámis brama L. 

 Nagy-Enyed, oláh befolyásnak engedő Ma- 

 ros-halászok ; a Mezőség oláhsága külön- 

 ben a Scardiniust nevezi Ptyiszágá-nak. 



U, Ü 



Udvar — Tápc, Sslialás^at — a magy. vejsz- 

 nél a víz ellenében fölállított rész ; a Fer- 

 tőn a kürtő kapuján belől eső rész. 



UszÓLÁp — Ecsedi láp — az ingó lápról 

 leszakadt, szabadon úszó darabok. 



Udvaros szemfolt, az olyan kerek, sötét- 

 színű színfolt, a melyet egy világosabb 

 vesz körűi ; emlékeztet a hold udvarára.* 



Ugrató verés, azok a nádfalazatok, a me- 

 lyeket a Fertő halásza a Fertő vejsze 

 kapuja elé alkalmaz, hogy a pontyot té- 

 vedésbe ejtse, "megharagítsál! s a vej'ze 

 feje felé ugrassa.* 



Ugróháló — Máramaros — formája az ág- 

 hegyhálóé, de kávája karvastagságú, hogy 

 a reá álló halászt elbírja. Evvel a «vívó» 

 halat, mikor tömegben van, leborítják s 

 a halász a kávára hág, hogy a halat a 

 hálóval a fenékhez szorítsa. 



Új Hal — Kolo-;svári s-^akácskönvv i6^S — 

 egyértelmű a friss hallal. 



Ujhal — Fi7_)'-féle kézirat — friss hal, ellen- 

 kezője a iiszárazhali), vagyis szárított hal. 



Ujjas szák — Duna — három ágra és hosz- 

 szú nyélre feszített, sűrű merítő háló, 

 apró halak fogására; egészben hasonlít a 

 Billcgliáló-hoz ; 1. azt. 



Umbella — Sió menten — latin eredetű ; I. 

 Ághegyháló. 



