840 



MESTERSZOTAR. 



felhasználja a természetest, a kisebbeket 

 a lápvágó kaszával árok formára kivágja ; 

 az erdélyi Mezőségen a vejsze : egyáltalá" 

 ban a mocsarak kis, halászható tükrei. 



VÉSZ — B. S^ahc Ddrid — a varsa, vörse, 

 hálóval összehozva, hibás : de közel jár, a 

 mikor a halastóval és tonyával is kapcso- 

 latba hozza, mert tócsa = lacuna. 



VÉSZ — Miskolc:; — egészen hálóból való 

 vejsze, fej helyett varsával. 



VÉSZ — NjgT-Dobroiiy — nyilt viz a mocsár- 

 lápban, ahol halászni lehel: de a halászható 

 erek is. 



VÉSZ — Janua 1720 — nyilván a vejsze ér- 

 telmében. 



VÉszHAi.Ász — Njgr-Dol'rciir — az őrösháló- 

 val járó halász. 



VÉszHELV — álljláiwsan — az a hely, hol a 

 vejszék állanak : I. Vejszehely. 



VÉszHAi. — Acifciisiir GíiUiciistcVdtii Brd. — 

 lásd Halszűke és Szűkhal. 



VÉSZKARÓ — Miskolc:; — a vész falrészének 

 lartókarói. 



VÉSZLÉS — 7". S;. — Bodrogkö:; — I. Őr- 

 háló ; a vészlés azonban fűzfavesszőből fo- 

 nott sövény, mely az őrhálóval egyazon 

 feladatot végzi. 



VÉSZLÉS — M. Akad. N. Szótára — mint 

 bodrogközi halász-mesterszó helyesen ma- 

 gyarázva, így a Tájszótárban Is. Vessző- 

 ből való sövényzet, a melylyel a folyót el- 

 rekesztik, hogy a hal el ne menekülhessen; 

 rendeltetése az örhálóé. 



Vesszőbárka — Csongráíi — fűzvesszőből 

 kötött, bigealakű haltartó ; I. Rütő. 



Vesszóvarsa — S^'kcl_yföld — I. Csukavarsa. 



Vetélőalakú — a hal teste; orsóalakú he- 

 lyett, mely utóbbi kevésbbé találó, holott 

 az elől-hátul hegybe végződő takácsve- 

 télő igen jó hasonlat, mert még a legtöbb 

 halat jellemző lapitás is megvan rajta.* 



VÉTER — Börvcly — hordóalakú kosár, mely- 

 ben csíkot tartanak ;a vétert természetesen 

 vizbe sülyesztik. 



VÉTERLEGÉNY — Bodrogkö^ — a jégalatti ha- 

 lászatnál ; I. Vezeres. 



Vető halász, a póndörös és rokolyás.* 



Vető halászat az, a mely a vető és roko- 

 lyahálóval dolgozik.* 



Vetőháló — Síd menten — kerek háló ; alsó 



Inán ólom golyól<kal ; tartó kötele a háló 

 belsejében szétágazik, hogyösszehílzhassa. 

 A vetés sajátságos testfordulás segítségé- 

 vel történik. L. Pendel, Pöndöly, Pöndör, 

 Vető ; a Balaton körül azonban az eresztő- 

 háló is. 



Vetzkendés — Miskolc:;i Gáspár — viczkán- 

 dozás. 



Veyzhel — XIII. század — a megyeri tóban 

 az a hely, hol a vejszék fel voltak állítva; 

 ott 16 (iVejzhele» volt a komáromi vár- 

 ispánnak. 



Vezér — Baliitcn — a jég alatt való halá- 

 szatnál az a rúd, a melyet lékről-lékre to- 

 logatnak s a melyhez a kihúzó kötél kötve 

 van ; I. Hajtólécz, Halászfa, Rohoncz. Ro- 

 hony, Rohong stb. 



Vezeres — Balaton — a jég alatt való ha- 

 lászatnál az, a ki a vezért (rudat) tolja ;l. 

 Vezér, Rúdhajtó, Rohonyos. 



Vezérhal — W. O. — Aspins mpax L. Kőivs- 

 Tarcsa ; «mert a legsebesebb hal, legeiül 

 jár». 



Vezér hal — Szeged — ivás idején a legelői 

 járó hini (állítólag azj. 



Vezérrúd I. Vezér.* 



Vezető — Egrhá^7S-Oláhfalii — a tollashor- 

 gon a legfelsőbb két toll ; legnagyobb s 

 arra való, hogy a halász mindig tudhassa, 

 hol és milyen mélyen jár a figyelmező ille- 

 tőleg bekapó ; nem biztos. 



Vezetőháló — S:;ékclr- Keresztúr — I. Ma- 

 rázsaháló ; ugyané háló a Gyilkostónál 

 — Gyergyóban — marázsa néven dívik ; 

 hosszú rúdon zászlószerűen kifeszíthető 

 hármasháló ; két tükör között léhés. 



ViczELAPTÁROS — Komárom — nehéz hú- 

 zásoknál segíti a tartó v. bejáró kötelet 

 tartani. 



ViczEMESTER — Tápc — I. Viczi és Vicze- 

 laptáros. 



ViczEÜTÉs — Komárom — az öreghálón az 

 ólom ráverését bizonyos számú ütéssel 

 kell végezni ; minden fölös ütés (íviczeütésn 

 s közös hálóállításkor egy Itcze bor a bün- 

 tetése. 



Viczi — Csongrád — I. Fattyúlaptáros. 



ViczKÁNDOZiK — általánosan — a hal, mikor 

 megfogják. 



Vigyázó madzag — Miskolc^ — az örvöshálón 



