MESTERSZOTAR. 



84, 



a feliáró őr; I. azt ; a niiskoiczi örvösháló 

 úgy a nagy-dobronyi is abban kiUönbözneU 

 a Bodrog téliszákjálól, hogy nincsen ped- 

 zőjük ; a halász a vigyázó madzagot a 

 mutatóujjára tekeri s így érzi meg, mikor 

 a hal a keresztőrbe ütődik. 



ViGYORBA ÁLL — Bíildlon — az öreghálo 

 zsákja, ha a két szárnyat egyenetlenül iiúz- 

 zák ki ; nyilván a vigyorgástól, mely az 

 arczot eltorzítja. 



Világló — Udi'iirlicirincgyc vi-ci — az a 

 fenyőibrgácsból készült szövétnek, mely- 

 nek világánál az éjieli halászás foly. A szé- 

 kely ctviláglóval való halászásnak» mondja. 



ViLLAFA — Latorc:;a menten — kettős hajto- 

 ványú, alapjában villás szerszám, a háló 

 inának, illetőleg a kijáró köteleknek a víz 

 fenekére való letartására, hogy a hal a 

 háló alatt ki ne menekülhessen; I. Csiga. 



Villant — a hal, mikor a viz szine alatt ol- 

 dalra fordul, hogy ezüstje megfénylik. 



ViLLÁSLÁNCZ — Bodrogkö:^ — I. Czibék a 

 balatoni őshalászat értelmében. 



ViLLÁs-LÁNCzos LEGÉNY — Bodrogkö:; — 1. 

 Czibék, a balatoni őshalászat értelmében : 

 t. i. az a legény, a ki a czibékkel dolgozik 



ViLLiKHÁLÓ — Síí;-i.'lY, Tápc — kanálalakíi 

 meritőháló, tőkés emelő részszel; ladikon 

 haladva alkalmazzák : I. Billegháló. 



VlLLiKTŐKE — S:;cntcs, körösi halászok — a 

 szentesi viliikháló derékfája, melybe a kán- 

 vák (kávák) járnak s mely emelő gyanánt 

 is szolgál ; 1. Billegháló. 



ViLLiNG — Komárom — I. Viliik, Billegháló. 



VÍNi — B. S^abó Díípid — I. ívni : «midőn 

 kikeletkori tájban ninak halakn. 



Virág — Balaton Füred — a hal szilványán 

 látható fehér pontocskák ; betegség. 



Virágzik a tisza — Tisza mentén — a kérész, 

 Palingenia longicauda, rajzása júniusban ; 

 ez a vízben éli át áicza állapotát s kedves 

 eledele a halnak. 



Visz — Szeged — 1. Szaka ; «a szigony viszja 

 belétörti). 



Visszája — Komárom — a varsa vörcsöke s 

 a horog szakája ; egyebütt : a szigony sza- 

 kája ; Balaton Füreden a hal vendégállkap- 

 csa, OS interma.xillare. 



ViszÁLÓ — Szentes, körösi halászok — a 

 feie alatt horogba végződő nagyobb orsó. 



több fonalnak összesodrására való : a sod- 

 rás t. i. az egyes fonalak sodrása ellené- 

 ben, tehát viszájára történik ; I. Sirillö. 



Viszja — Saród — a kürtő kapuját alkotó 

 két nádfai. tehát a nviszája», mint a horog 

 vagy szigony szakája. 



ViTORLAFA — B, S;abó Dárid — I. Árbotz. 



ViTZEK — B. S:;abó Dái'id — állítólag ha- 

 lastó. Nem ismerem; alkalmasint egv a 

 vaczokkal. 



VÍVÁS — Cal. Oec. — halak vívása = ivás. 



VÍVÓHELY — sok helyen — I. ivóhely. 



Viza — K. — Acipenser Huso L. Galgóczi- 

 nál (1622) megvan. Miklosich szerint a szláv 

 ;j|-iT, szerintem nemzetközi, mint a kárász, 

 hiiso, viza, Hausen stb. 



Viza — Ujfalvi-Szikszai xvi. sz. — huso, 

 mario. Megvan az Orbis pictus 1708. kia- 

 dásában is. 



Vizafogó — sok helyen ma már csak vizré- 

 szek neve ; hajdan ott czége állott. 



ViZAHAL — P. K. — Acipenser Hnso L. már 

 1240-ben : iiHusones pisces, qui ungarice 

 vocantur in-íihal«. 



ViZAHÓLYAG — általánosan — a halenvv 

 anyaga. 



VIzAHOROG — alsó Duna — hosszú kötelén 

 vagy lánczon függő, élesre kifeni kis vas- 

 macskák. 



Vizáikra — Maros mentén — a kaviár ; 1. 

 Hajvár. 



VÍZ ALÁ HALÁSZNI — Kőrös-Túrcsa — a vizén 

 lefelé haladva, tehát nem ellenében há- 

 lózni ; kivált a keczével. 



VizAHÁLÓ — Duna — szerkezet szerint öreg- 

 háló ; de erős isiégből kötve ; I. Pipola h. 



Viza tok, Acipenser Huso L.* 



ViZATOKOK — Husoncs — mint csoport.* 



VÍZBEN JACZO HAL — Ujfalvi-Szikszai xvi sz. 

 ^ congrus, conger. Ez tulajdonképen a 

 tengeri angolna, Conger vulgáris Cuv. ; 

 a görög Yi^YYP^S = tengeri angolna régi 

 tulajdonnévtől származik. 



VÍZ DEREKA — Kcs-thcly — az, a melyet a 

 nád már nem ver fel, tehát síkvíz ; a ho- 

 rog lekövelési helye. 



Víz ELLENÉBEN — általánosan — a víz folyá- 

 sával szemben haladva halászni. 



Vízen — Balaton — pld.: na fokszabadi pi-en 

 halásztunk, i' 



