11 



Miután e rovarpetékkel ás elhelyezésük módjával ekként kö- 

 zelebbről megismerkedtem, az volt a kérdés, hogy vájjon miféle 

 rovartól származhatnak azok? 



A szakirodalomban sehol sem találtam megemlitve, hogy az 

 európai rovarok közül valamelyik a szőlővenyigékbe ilyenforma pe- 

 téket tojna. Azt azonban tudtam, hogy Éjszak-Amerikában van két 

 tücsökfai (Oecanthus niveus De Geer és latipennis Riley), a melynek 

 igen hasonló petéi vannak, és a mely hasonló módon szokta petéit 

 a többi között a szőlővenyigék szókébe rakni. Mióta az amerikai 

 szőlővesszőket a phylloxeravész ellen való védekezés czéljából Fran- 

 cziaországba oly óriási mennyiségben importálják, egy párszor már 

 megtörtént, hogy azokkal oda e két rovar petéit szintén behurczol- 

 ták ;*) sőt egy ízben 1881 tavaszán mi is megkaptuk az egyik fajnak 

 (Oecanthus latipennis) petéit azokkal a szőlővesszőkkel, a melyeket 

 a földmivelés-, ipar- és kereskedelemügyi m. kir. minisztérium az 

 orsz. phylloxera-kisérleti állomás telepei számára egyenesen Éjszak- 

 Amerikából hozatott.**) De azért ezek az amerikai rovarok még sem 

 honosodtak meg sem Francziaországban, sem hazánkban ;**.*) Pécsre 

 pedig épen sohasem hoztak amerikai szőlővesszőket. A pécsi venyi- 

 gék megfúrója tehát semmi esetre sem lehetett emez amerikai ro- 



*) J.-E. Planehon, Sur les oeufs de deux grillous logés daus des 

 sarments venus d'Amérique. (La Vigne américaine, 1879 p. 108.) 



**) Dr. Horváth Gréza, Jelentés az országos phylloxera kísérleti 

 állomás 1881-ik évi működéséről. Budapest 1882, 63 1. — Az Oceanthus lati- 

 pennis Riley úgy ebben a jelentésben, mint Planehon fennebb idézett czik- 

 kében Orochavis saltator Uhler névvel van jelölve, de tévesen. Ez a tévedés 

 onnan származik, hogy Riley amerikai entomologns, a ki e rovar petéit egy 

 megfúrt szőlővenyigével együtt legelőször leírta és lerajzolta (Fifth annual Report 

 on the noxious, beneficial and other Insects of the State of Missouri. Jefferson 

 City 1873, p. 119.), azokat maga is az Orochavis saltatov-uak tulajdonította. Csak 

 később, miután a petékből a rovart felnevelte, jött reá Riley, hogy az illető 

 peték és fúrások nem az U h 1 e r-féle rovartól, banem egy addig ismeretlen új 

 Oecanthus -fajtól származnak, melyet aztán Oecanthus latipennis név alatt leirt. 

 Ch V. Riley, General Index and Supplemeut to the nine Reports on the 

 Insects of Missouri. Washington 1881, p. 60 — 61.) 



***) Planehon tanár (La Vigne américaine, 1883, p. 159) közöl ugyan 

 egy esetet, hogy az Oecanthus niveus petéit és fúrásait Dél-Francziaországban 

 1880 81 telén egy alkalommal oly fiatal ameiikai szőlőtőkék venyigéiben ta- 

 lálták, a melyek 1879 tavaszán érkeztek Amerikából. Ezeket a venyigéket te- 

 hát már nyilván itt Európában fúrta meg a rovar, melynek e szerint itt már 

 legalább két nemzedékének kellett lenni. De magára a rovarra még nem sike- 

 rült senkinek sem reá akadni ; meghonosodásáról tehát eddig még szó sem lehet. 



