IRODALOM. 



Dr. Tömösváry Ödön, Egy tömegesen tenyésző légyfaj az Alsó- 

 Duna mellékéről. (Magy. tud. akad. Érteke- 

 zések a természettudományok köréből. XIV. 

 köt. 1. sz. 1-19 1., 3 tábla rajzzal.) 

 A szerb kormány, arra bivatkozva, bogy a veszedelmes kolum- 

 bácsi legyek szerb szakértők állítása szerint a Dunába ömlő pata- 

 kokban tenyésző moszatok nyálkas anyagába rakják petéiket, és bogy 

 azt a nyálkás anyagot Szerbiában már évek óta » hivatalból « irtják 

 is, — avval a megkereséssel fordult a magyar kormányhoz, hogy 

 vájjon nem lenne-e az hajlandó a magyar parton hasonló intézke- 

 dést léptetni életbe ? Földmivelési minisztériumunk, mielőtt ez ügy- 

 ben határozott választ adott volna, czélszerüuek látta előbb meg- 

 vizsgáltatni, hogy a kolumbácsi legyek csakugyan az említett körül- 

 mények között tenyésznek-e, s a kérdésnek szakszerű tanulmányozá- 

 sával a szerzőt bízta meg. A szerző 1883 tavaszán és nyarán a 

 dolgot a helyszínén behatóan megvizsgálta és azt találta, hogy az a 

 nyálkás anyag az illető patakok vizében, a kolumbácsi légygyei nin- 

 csen semmi összefüggésben, nem is növényi természetű, hanem egy 

 más, még ismeretlen, de teljesen ártalmatlan légyfajnak bizonyos 

 kocsonyás anyagba bui'kolt petehalmazaiból áll. Ez a légyfaj, melyet 

 a szerző Thalassomyia congregata név alatt vezetett be a tudo- 

 mányba, és a melynek leírását és biológiai viszonyainak ismerteté- 

 sét e dolgozatában részletesen közli, a Chironomidák családjához tar- 

 tozik s az Alsó-Duna szerb és magyar partján néhány patakban 

 óriási tömegekben tenyészik. 



Klein Ödön, Rovarkárok. (Erdészeti Lapok. XXIII. évf. 278—279 1.) 



Almás és Lozornó pozsonymegyei községek fenyveseiben, a me- 

 lyekben egy levéldarázs (Lophyms Pini) hernyói 1882-ben igen nagy 

 károkat okoztak, a tűleveleiktől megfosztott fák 1883-ban ismét szé- 

 pen kizöldültek, maguk a kártékony hernyók pedig egyáltalán nem 

 mutatkoztak, a mi bizonyára nagy részben a nedves időjárásnak volt 

 köszönhető. A morvavölgyi lapály fenyveseiben azonban egy szú-faj 

 (Hylesinus piniperda) és a Trachea piniperda nevű bagolypillének 

 hernyója lépett fel szórványosan. 



Edm. Beitter, Bestimmungs-Tabelle der europáischen Acupalpus- 

 Arten. (Wien. Ent. Zeitung. III. p. 74 — 79.) 



Szerző e futrinka-nem európai fajainak meghatározó táblázatá- 

 ban, a többi között a Bánságból az új Acupalpus interstitialis leírá- 

 sát adja s azonkívül a magyar fauna területéről még az A. sutura- 

 lis Dej., exiguus Dej. és longicomis Schawn fajokat is említi. 



