Rovartani Lapok 



I. kötet. 1884 május. 5. füzet. 



A rovarok osztályozásáról. 



ni. 



4. Legyek. (Dvptera.) 



A legyek vagyis kétszárnyú rovarok a többi rovarrendektől 

 már első pillanatra is megkülönböztethetők az által, hogy míg a 

 többi rovaroknak rendesen két pár szárnyuk van, addig ezeknél 

 legfeljebb csak egy pár szárny van kifejlődve. E miatt adta Linné 

 ennek az élesen körvonalozott rovarrendnek a D i p t e r a (kétszár- 

 nyúak) nevet. 



Á legyek — mint az előbbi három rend tagjai — szintén tö- 

 kéletes átalakulással biró rovarok. Szájszerveik — ámbár más módon, 

 mint a lepkéknél — szintén igen tökéletes szívó szervekké vannak 

 alakulva ; gyér erezetű hártyás szárnyaik mögött a hátulsó szárnya 

 pár csökevényes maradványa gyanánt egy-egy kis bunkós rez- 

 gető (halter*) foglal helyet; mind a három mellkasgyűrű egy- 

 mással össze van forrva és a potroh az utómellkasnak egyenes 

 folytatását képezi. 



A legyek fejlődése és átalakulása leginkább megegyezik a 

 hártyásszárnyú rovarok átalakulásával. A nőstények a petéiket 

 vízbe, vizenyős helyekre, élő vagy korhadó növényi vagy állati 

 anyagokba rakják le ; a petékből ott a körülményekhez képest hol 

 hosszabb, hol rövidebb idő alatt kibújnak az álczák, melyek ren- 

 desen kukacz, pondró vagy nyű nevek alatt ismeretesek. A légykuka- 

 czok kétfélék. Egy részüknél, a melyik leginkább a szárazon él, sem 



*) A legyek két hátulsó szárnyának csökevényeit (halteres) Földi 

 János (1801) fiók vagy sarjú szárnynak nevezte, újabbkori természetrajzi iróink 

 meg billér névvel szokták jelölni. Az első név, ámbár némileg találó, de még 

 sem egészen jellemző, mert e képződmények voltaképen még sem szárnyak ; 

 a második név pedig a magyar nyelv szellemével ellenkező, esetlen szófaragás. 

 Ajánljuk ezek helyett a rezgető elnevezést. 



Szerk. 



