93 



A reczésszárnyuakat szárnyaik alkotása szerint két csoportra le- 

 het osztani. Az egyik csoportot alkotják a laposszárnyuak (Plahjpterá) 

 sima szárnyakkal, melyek közül a hátulsók össze nem hajthatók. Ezek 

 közé tartozik a szép aranyos szemű, zöld szinű fátyolka (Chrysopa 

 perla), a mely hosszú, vékony nyelű petéit növényekre rakja, és mely- 

 nek falánk álczája a kártékony levéltetvekkel táplálkozván, az em- 

 bernek is jó szolgálatokat tesz (26. ábra). Ide sorozandó a hangya- 

 leső (Myrmeleon formicarius), melynek álczája magának homokos 

 talajban tölcséralakú vermet készít s annak fenekén elrejtőzve 

 szótnyitott felső állkapcsokkal lesi az arra tévedő rovarokat ós ki- 

 vált hangyákat. 



A második 

 csoport a redős- 

 szárny úakból (Ple- 

 coptera) áll, me- 

 lyeknekszárnyaik 

 V9gy pikkelyek- 

 kel, vagy pedig 

 pikkelyszerű sző- 

 rökkel vannak 

 fedve, és hátulsó 

 szárnyaik nyugal- 

 mukban redősen 

 összehajtva. 



Ezek a te- 

 gezkötő Phryga- 

 neidák, a melyek 

 kivált arról neve- 

 zetesek, hogy víz- 

 ben lakó álczáik 

 puha testük meg- 

 óvására, maguknak fövényszemekből, apró fadarabkákból, fűszálak- 

 ból, csigahéjakból stb. tegezalakú csöves tokokat készítenek s azo- 

 kat, mint a csiga házát, folyvást magukkal czipelik. A tegezek 

 alakja és anyaga az egyes fajok szerint változik. 



I. Ö. 



26 ábra. — A gyöngyös fátyolka (Chrysopa perla) kü- 

 lönféle alakjai : a, kifejlett rovar ; 6, álcza ; c, báb, alul- 

 ról nézve ; d, ugyanaz, oldalvást nézve ; e, nó'stény rovar 

 peterakás közben ; /, nyeles pete ; g, a báb gubója. 



