116 



orientális maholnap mindenütt ki fogja szorítani, ép úgy mint a ván- 

 dor patkány a házi patkányt kiszorította. 



A második csoportnak (Gressoria) legismeretesebb képviselője 

 nálunk a buzgó manó (Mantis religiosa), mely más rovarokkal él 

 és azokat ragadozásra alkotott hatalmas első lábaival fogdossa el. 



Az egyenesszárnyúak harmadik csoportját (Saltatoria) a tücs- 

 kök, szöcskék és sáskák, nagy serege képezi, a melyeknek hátulsó 

 lábaik mind ugrásra termettek. 



A tücsökfélék (Gryllidae) egy-két faját, legalább hangjáról, 

 mindenki ismeri. E hangot a him felső szárnyainak egymáshoz való 

 dörzsölése által idézi elő. A zömök testű, óvatos tücsök maga 

 (28. ábra) könnyen elkerülheti tekintetünket ; mert az ember köze- 

 ledtére rögtön beoson lyukába. •— A tücsökfélékhez tartozik az 

 idomtalan testű nagy lótetű (Grgllotalpa vulgáris) is. 



//,. l'h f l 



28. ábra. — Tücskök.: a, házi tücsök (Gryllus domentivus) , ki- 

 terjesztett szárnyakkal ; l, ugyanaz, oldalvást tekintve ; c, mezei 

 tücsök {Gryllus campestris). 



A szöcskék (Locustidae) családját a hosszú vékony fonálidomú 

 csápok jellemzik, míg a sátkák (Acridiidae) csápjai testük felénél 

 mindig rövidebbek. Mind a két család fajai czirpelnek és pedig a 

 szöcskék úgy, mint a tücskök, t. i. hogy két felső szárnyukat egy- 

 máshoz dörzsölik, a sáskák azonban oly módon, hogy felső szár- 

 nyukat hátulsó czombjukkal, mint valami hegedűvonóval, dörzsöl- 

 getik. A leghírhedtebb és legkártékonyabb valamennyi sáska között 



