119 



roznak, hanem azonkívül még több más cserebogárforma rovart a 

 Melolonthinák és Rutelinák közöl, szintén így szokott nevezni.*) 

 Az igazi cserebogarak (31. ábra a, g) teste fényes fekete, de 

 csápjaik, szárnyfedőik és lába k vörhenyesbarnák ; hasgyűrűiknek felső 

 részét oldalvást egy-egy háromszögű krétafehér foltocska ékesíti; 

 szárnyfedőiken 4 meglehetősen párhuzamos borda vonul végig, mel- 

 lüket pedig sárgásszürke hosszú szőr borítja. Csápjaik 10 ízülékűek 

 s a végizülékek a hímeknél 7 hosszú, a nőstényeknél 6 rövidebb 

 lemezből álló legyezőt képeznek ; a csápoknak efféle alkotásánál 

 fogva a cserebogarak a legyezőscsápú bogarak (Lamellkornia) cso- 

 portjába tartoznak. 



31. ábra. — A közönséges cserebogár (Melolontha vulgáris) átala- 

 kulása : a, kifejlett bogár, felülről nézve; b, felnőtt pajor, oldal 

 vast nézve ; c, ugyanaz felülről ; cl, fiatal pajor ; e, báb ; /, pe- 

 ték ; g, kifejlett bogár, oldalvást nézve. 



A cserebogarak tavaszszal a lombos fák fakadásának idősza- 

 kában, tehát április végén és májusban, hegyes vidékeken június- 

 ban jelennek meg; ámbár egyes elkésett példányokra még később 



*) Az Alföldön sok helyen a kora tavaszszal alkonyatkor gyepes legelők 

 felett zsongva repkedő Rbizotrogus-fajokat nevezik cserebogaraknak ; így van 

 ez péld. Makó körűi, a hol a nép, Halász Árpád tanár úr közlése szerint, a Me- 

 lolonthát alig ismeri. Tolnamegyében a Rhizotrogus szintén = cserebogár. A nép- 

 dal is aligha a fekete mellkasú és vörhenyesbarna szárny fedőjű Meloloothát érti 

 a ^cserebogár, sárga cserebogár* alatt, hanem alkalmasint a rőtsárga Rhizo- 

 trogust. S z e r k. 



