169 



ugyan kárt ; de az említettek alól magam ástam ki őket — egy gyö- 

 kér mellől néha kettőt-hármat is. Az ember többnyire már későn 

 veszi észre és távolítja el a károsítókat ; inert a megtámadott cse- 

 mete vagy még akkor kivesz, vagy, ha tövig visszanyesetik, elten- 

 gődik még az őszön át, de a következő tavaszon mégis csak el- 

 pusztul. 



Hasonló károkat okozott a kalló-cserebogár pajorja az orsz. 

 phylloxera-kisérleti állomás istvánteleki telepén, a hol a homok- 

 talajba ültetett amerikai szőlőtőkék gyökerein rágódott.*) 



Eddigi tapasztalataim azt mutatják, hogy a homoktalajban 

 nem annyira a szárazság, mint inkább a különféle rovaroknak rop- 

 pant sokasága szokta az ültetvények egy részét tönkre tenni. Az 

 olyan fák, a melyeknek gyökereit a nálunk gyakori pajorok nem 

 szeretik, még a legfehérebb homokban is elég jól megélnek és 

 tenyésznek, mint péld. a Rhus-félék, az Ailanthusok, a meggyfa, 

 a fagyai, a kecskerágó {Evonymus) stb. 



Ismeretes dolog, hogy a kifejlett rovaroknak gyakran egészen 

 más életmódjuk és más hajlamaik vannak, mint álczáiknak. Ez 

 tapasztalható némi részben a kalló -cserebogárnál is. Mig ugyanis 

 pajorja oly előszeretettel rágja az Acer platanoides gyökereit, ad- 

 dig a bogár reá sem néz e fára, hanem sokkal inkább kedveli a 

 fekete fenyőt (Pinus austriaca), mely minden más fa- ós bokor- 

 fajnál jobban szokta magához vonzani a nőstényeket s ezek ismét 

 a kitűnő szaglású hímeket. Alkalmasint a fenyőgyanta illata édes- 

 geti őket oda, hogy rajta tartsák pihenőjüket ; a tűlevelek azon- 

 ban aligha szolgálnak nekik táplálékul, mert rágásaik nyomára se- 

 hol sem akadtam. Meglátogatják azonkívül az ákáczfákat és pedig 

 leginkább az enyves ákáczot (Robinia viscosa). A tölgyfa lombját, 

 mely a közönséges cserebogár előtt annyira kedves, a kalló-csere- 

 bogár nem szereti ós inkább kerüli. 



Sajó Károly. 



APRÓBB KÖZLEMÉNYEK 



Torzlábú cserebogár. — A rovarok osztályában, kivált a bo- 

 garak között néha akadnak egyes ritka példányok, a melyeknek 

 egyik vagy másik szerve a rendes alaktól eltér és hol kisebb, hol 



*) Dr. Horváth Géza, Jelentés az 1883-ik évben Magyarország te- 

 rületén fellépett és megfigyelt kártékony rovarokról. Budapest, 1884. 20—21 1. 



12 



