Rovartani Lapok 



I. kötet. 1884. október. ÍO. füzet. 



A rovargyűjtésről. 



IV. 



Valamint a lepkéket, úgy a szitakötőket (Pseudoneuroptera) 

 is csak hálóval gyűjtjük. A tulajdonképeni szitakötőket vizek kör- 

 nyékén hideg borongós időben lomhán a vizi növényeken ülve 

 találjuk. Szintén ily könnyen keríthetők kézre alkonyat táján és a 

 kora reggeli órákban, kivált tavak és mocsarak közelében kórókon 

 vesztegelve. Napfényes szép időben a nyílsebesen repülő szitakötők 

 éberségét aligha birjuk kijátszani és őket hálóba keríteni. 



A kérészek (Ephemeridae) sokszor roppant tömegekben jelen- 

 nek meg a folyóvizek partjain. Gyűjtésüknél fontos az egyes fajok 

 megjelenésének idejét feljegyezni, mert ezek évenként szabályos 

 időközökben jelennek ugyan meg, de mindig legfeljebb csak néhány 

 napig találhatók. 



A picziny Psocidák fákon és bokrokon a levelek alsó lapján 

 tartózkodnak, honnan egy felfordított esernyőbe könnyen leráz- 

 hatok. A szabadban élők mind szárnyasak ; csakis két fajnak (Atropos 

 pulsatoria és Troctes divinatorius), mely a házakban porban, régi 

 könyvekben, növény- és állatgyűjteményekben tartózkodik, nincsen 

 szárnya. 



A reczésszárnyúak (Neuroptera) rendjének legtekintélyesebb 

 részét a Phryganeidák képezik, melyek alakjukra nézve lepkékhez 

 hasonlítanak, de szárnyaikon pikkelyek nincsenek és szájszerveik 

 rágok. Mocsarak közelében alacsonyabb növényekről hálózva vagy 

 fákról és bokrokról esernyőbe rázva kerülnek legkönnyebben birto- 

 kunkba. A ragadozó Panorpa, Raphidia, Hemerobius és Chrysopa- 

 fajok fákon és bokrokon leskelődnek zsákmány után. A hangyaleső 

 (Myrmeleon) -fajok álczáinak tölcséres lesőgödreit gyakran találhatjuk 

 kerítések alatt, homokos helyeken stb., de magát a kifejlett rovart 

 csak helyenként látjuk repkedni ; azért legczélszerűbb az össze- 

 gyűjtött álczákat nevelni fel. A legérdekesebb reczésszárnyú rova- 



14 



