199 



A nőstények május második és junius első felében az emlí- 

 tett erdős hegyvidékek gyors folyású patakjainak kristálytiszta vi- 

 zébe rakják szabad szemmel nem látható parányi petéiket. Minden 

 nőstény átlag 5—10 ezer petét tojik; a peték nyálkás kocsonya- 

 szerű sárgásfehér anyaggal beburkolva, egy-egy lapos kis csomó- 

 ban vannak a vízben levő vagy a víz hullámai által állandóan lo- 

 csolt kövekre, fűszálakra vagy más efféle tárgyakra erősítve. 



A petékből 2—3 hét múlva parányi kis álczák bújnak elő, 

 melyek a testük végén levő két fűrószes lemezzel a víz fenekén 

 levő kövekre, falevelekre, faágakra stb. tapadnak és táplálkozni 

 kezdenek. A kezdetben parányi kukaczok tápláléka a vízben úszó 

 algákból és más parányi növényrészecskékből áll, melyeket a fejü- 

 kön levő sajátságos sodró-szervüknek folytonos forgatása által elő- 

 idézett örvénynyel hajtanak öblös szájukba. Az ekként táplálkozó, 

 eleinte fehér kukaczok folyvást nőnek, többször vedlenek ós las- 

 sanként zöldesbarna színt öltenek. A negyedik vedlés után 6—7 

 milliméter hosszúságot érnek el és körülbelül piskótaalakuakká 

 lesznek. 



»Ha az említett vidékeken — írja Tömösváry — junius 

 ós július havában egy kis hegyi patak medrét figyelemmel vizs- 

 gálgatjuk, ott találjuk e kis kukaczokat testük végével a meder- 

 ben levő kövekre tapadva, százanként, szótszórva, fejükkel felfelé 

 egyenesedve, s látjuk azt is, hogy miként inognak a víz hullámai 

 által jobbra-balra hányatva ; ha ilyenkor a követ, melyre tapadtak 

 megmozdítjuk, összehúzzák magukat s csak akkor egyenesednek ki, 

 ha háborgatásukkal felhagyunk. E kukaczok élete határozottan a 

 vízhez van kötve, s ha onnan kivesszük, rövid idő alatt elpusztul 

 nak — épen úgy, mint a halak — mert a lólekzésükhöz szüksé- 

 ges levegőt csak a vízből tudják felvenni. « 



A kukaczok 6 — 8 hét múlva elérik teljes fejlettségüket ós 

 bábokká alakulnak. Ez rendesen augusztus vagy szeptember hóna- 

 pokban történik, ámbár már július végén is sok bábot lehet ta- 

 lálni. A bebábozódni készülő kukacz a vízben levő köveken vagy 

 a vízre hajló fűszálak alsó lapján alkalmas helyet keres, ott meg- 

 tapad és sajátságos pókhálószerű anyagból rizs-nagyságú, tölcsér- 

 alakú, szélesebb végén nyitott tokot fon magának. E tokban leveti 

 álczabőrét és eddigi alakjától egészen eltérő alakot ölt, azaz : bábbá 

 alakúi. A bábtokok nyílásukkal mindig a víz folyásának irányában 

 — és sohasem a víz folyásával szemben — állanak. A bábok ezek- 

 ben a tokokban töltik aztán az egész őszt; azokban töltik a telet 



