Rovartani Lapok 



I. kötet. 1884. deezember. 12. füzet. 



A Megachile-méhek biológiájához. 



A Hassal- gyűjtők (Dasygastra) csoportjához tartozó méhek 

 között kiválóan érdekes a. M e g a c h i 1 e-genus, mely az ő művészi 

 hajlamai s ügyességei, és ebből folyó sajátságos viszonyai által már 

 régóta magára vonta a búvárok figyelmét. 



Mellőzve a számos fajjal biró nemnek természetrajzi tárgya- 

 lását, csupán arra akarok szorítkozni, hogy ezeknek a kiválóan ér- 

 dekes kis állatoknak vajmi hiányos életrajzához néhány általam 

 megfigyelt adat közlésével hozzájáruljak. 



Ha valakinek alkalma volt Mocsáry Sándor m. nemzeti 

 múzeumi segédőr úrnak páratlan szorgalommal ós szakismerettel 

 rendezett Megachile-gyüjteményébe s e tárgyra vonatkozó kézira- 

 tába betekinteni, úgy az bizonyára meg lesz győződve róla, hogy a 

 rendszertani és földrajzi adatok e rovarcsoport ismeretéhez a lehető 

 legpontosabban és kimerítőbben vannak összeállítva, de hiányosak, 

 mondhatnók majdnem hiányzanak a Megachile-méhek otthonára, 

 életmódjára, szóval biológiájára ^vonatkozó megfigyelések. 



Eme sajnos körülmény igen egyszerű magyarázatát találja 

 abban, hogy majdnem minden esetben csak valamely szerencsés 

 véletlen ad alkalmat a búvárnak, hogy megismerkedjék egy-egy ilyen 

 művészméh otthonával, családja belső életével. 



A gondosan elrejtett fészkelési hely, az állatnak magának 

 kicsinysége és szárnyas volta úgyszólván lehetetlenné teszik a terv- 

 szerű észlelést ; ha csak az ember nem bir a tropikus tartomá- 

 nyok bennszülötteinek éles látásával ós gyors lábaival, a kik — 

 Humboldt szerint — a Melipona-méheket reájuk ragasztott 

 levéldarabbal megjelölve elbocsátják ós árkon-bokron keresztül 

 követik őket, hogy csendes otthonuk mózkészletét elrabolják. — 

 — Ha az ember valamely virágon lepi meg a fürge munkást és 

 talán röptében akarná követni, hogy igy otthona titkát ellesse, bi- 



18 



