249 



vándorlásának indító oka ? — Nem volt az más, mint az éhség. 

 A tömérdek hernyó ugyanis, miután a parlag föld növényzetét az 

 utolsó levélkéig elfogyasztotta, az éhségtől kényszerítve mind fel- 

 kerekedett és tömegesen vándorútra kelt, hogy másutt keressen 

 magának táplálékot. 



Megfejthetetlen marad azonban előttem e mellett az a saját- 

 ságos körülmény, hogy a hernyók a parlag földön mindnyájan 

 ugyanabban az irányban haladtak, t. i. a lejtőn fel és éjszakkelet 

 felé ; a parlag föld szélére érve aztán az említett kopár földháton 

 egyenletes sűrű tömegben valamennyien a mély útba lebocsátkoztak. 



Hogy milyen tömeges volt ez a vándorlás, ós hogy mekkora 

 hernyótömegek mozogtak itt mindenfelé, arról némi fogalmat nyújt- 

 hat az, hogy az alatt az egy órai idő alatt, melyet e vándorlás 

 megfigyelésével eltöltöttem, vastag kiránduló csizmáim az eltaposott 

 hernyóktól egészen átáztak. 



A hernyók különböző korúak ós nagyságúak voltak. Voltak 

 közöttük olyanok, a melyek még csak egy negyedrésznyi nagysá- 

 got értek el, mig mások már teljesen ki voltak nőve ; de vala- 

 mennyien a szokottnál kissé karcsúbb termetet mutattak. Alapszí- 

 nük általában feketés volt, pedig e hernyók nálunk — mint tud- 

 juk — különben rendesen nem feketés, hanem inkább igen sötét 

 hamvasszürkés alapszínüek szoktak lenni ; a sárga rajzok ós többi 

 részeik azonban egészen normálisan voltak színezve. A vándorló 

 hernyókból mintegy 50 darabot haza vittem és mezei bogácscsal 

 táplálva felneveltem ; mindannyian jól bebábozódtak és utóbb kikel- 

 tek, de sem a bábokon, sem a pillangókon semmi rendellenesség 

 sem volt található. 



Hátra volna még végre megfejteni azt, hogy honnan került 

 az az óriási hernyó-tömeg oda arra a budai parlag földre? — 

 Ennek, véleményem szerint, nem lehet más magyarázatát adni, 

 mint hogy a bogács-pillangónak valamely vándor csapata májusban 

 a budai hegyeknek véve útját, az ott buján tenyésző bogácsra tö- 

 megesen letelepedett és nagy számú petéit lerakta. Igaz, hogy a 

 pillangónak efféle vándorlását a budai hegyek között abban az idő- 

 tájban senki sem észlelte ; de azért az mégis megtörténhetett. 

 Magam csak annyit tapasztaltam, hogy 1879. május havában a bo- 

 gács-pillangó Budán rendkívül közönséges volt, sőt azontúl is egész 

 nyáron át a korán beköszöntött őszi fagyokig mindig nagy meny- 

 nyiségben szállongott mindenfelé. Anker Lajos. 



