illő felelet, mert hiszen csak kétséget támaszt bennünk a mivelő- 

 dési jelszó őszintesége iránt. Egy nemzet, mely a műveltséget 

 hangoztatva, veszni hagyja a tehetségeit, beteg, nagyon beteg. 

 Megérjük-e? 



És most lássuk a korán elhunyt tudós életrajzát. 



Dr. Tömösváry Ödön született Maros- Tordamegye Ma- 

 gyaró községében 1852-ik évi október 12-én, mint legidősebb 

 gyermeke Tömösváry Ferencz és Malom Amália hitestársaknak, a 

 kiknek ő utána még egy, féléves korában elhalt fiúgyermekük és 

 egy leányuk, Vilma volt, ki jelenleg férjezett Szőllősy Lajosnó (ta- 

 nítóképző -intézeti tanár neje Déván). 



Atyját, ki adófelügyelői tisztet viselt, 1864-ben vesztette el; 

 édes anyja most is él leányánál Déván. 



Középiskolai [tanulmányait a kolozsvári ev. ref. Collegiumban 

 végezte és 1870-ben be is fejezte. Ez időben Sámi László szelleme 

 kiváló hatást gyakorolt az ifjúságra, s e szellem hazafias, komoly 

 volt. Itt nyilt az ifjúnak alkalma a természetrajzzal megismer- 

 kedni s Kócsy Károly tanár vezetése alatt e szakban foglal- 

 kozni is. 



Ekkor — 1866 táján — csatlakozott Kócsy Károly azon 

 tanítványaihoz, kiket én, akkoron az erdélyi Múzeumnál Brassay 

 Sámuel ammanuensise, a taxidermiába bevezettem s ez alka- 

 lommal lett figyelmes a Myriopodák és a Podurák alakjaira, úgy 

 arra is, hogy ezek az alakok általában el vannak hanyagolva, 

 minthogy rendszeres mivelőjük alig akad ; itt látta későbben az első 

 rajzokat is, melyeket a Thamnotrizon-nemről részint Kolozsvárt, 

 részint Bécsben, Brunner de W attenwy I-nél készítettem. 



Ez elhatározó volt életére nézve : a Myriopodákat választotta, 

 ezekhez későbben a Thysanurákat ós Pseudoscorpiókat is bevonta. 



A középiskolát elhagyva, 1870 októberben felment Selmecz- 

 bányára az erdészeti tanfolyamra ; de az erdészeti akadémiát nem- 

 sokára elhagyta. Az ok. mely erre birta, ismeretlen s tény, hogy 

 erről soha sem nyilatkozott ; sőt selmeczbányai tartózkodását abban 

 az életrajzban sem emiitette, a melyet tudori értekezéséhez csatolt. 



Két évvel később, 1872-ben már nagybátyja, Malom Zsig- 

 mond kolozsvári mérnök oldalánál találjuk, kinél mint tagosító 

 mérnöksegéd 1877-ig dolgozott; működése Bánffy-Hunyad tájékán 

 folyt. Ezt megelőzőleg próbálkozott a báró Bánffy Miklós birtokai- 

 hoz tartozó vlegyászai erdészetben is. 



