18 



szagban Crefelden korhadt gyertyánfadarabból nevelte, melyben né- 

 hány Campylomyza-légyfaj is élt. 



Az érdekes Chionea-fajok pókforma testükkel alig hasonlíta- 

 nak a közönségesen ismert szúnyogokhoz. Sűrű szőrökkel fedett 

 hosszú lábaikkal lomhán mászkálnak a fagyos hó tetején ; a hideg 

 iránt tehát nem igen érzékenyek és nagy hideget is eltűrnek, a 

 nélkül hogy bajuk esnék. Az egyik európai Chionea-faj, a Chionea 

 cmssipes Boh. a rénszarvas hazájában lakik Lapponiában ; a Chio- 

 nea araneoides Dalm. Svédországban honos, de találták már télen 

 a havon Bécs közelében, Mödling mellett is. 



Ennek az utóbbi szunyogfajnak a magyar polgárjogot Zbi- 

 nyovszky József erdész úr szerezte meg, ki a zemplénmegyei 

 Beszkid-hegységnek Galicziával határos részén Runyina falunál 1884 

 deczember havában talált belőle egy him példányt, mely most 

 Dr. C h y z e r Kornél úr zemplénmegyei szép légygyüjteményében 

 foglal helyet. Biró Lajos 



Vérnász egy szöcskefajnál. -- A peszéri erdő Pestmegyében 

 már régóta úgy ismeretes, mint hazai faunánkat kiválóan jellemző 

 vagy egyáltalában ritka és becses rovarfajoknak klasszikus termő- 

 helye. Itt él az Onconotus Servilki Fisch. nevű nevezetes szöcske - 

 faj' is, melyet itt legelőször veterán rovarászunk, Metelka Fe- 

 renc z dabasi gyógyszerész úr fedezett fel, és mely hazánkban 

 Brunner állítása szerint") ezenkivűl még Székesfehérvár mellett 

 is találtatott volna; különben pedig csak Szerbia déli részében és 

 a Balkánban, meg a Volga-vidéki pusztákon tenyészik. 



Az 1879-ik év július havában, midőn a peszéri erdőt meglá- 

 togattam, a többi között e szöcskéből is két, még teljesen ki nem 

 fejlődött példányt sikerült kézrekerítenem. A két foglyot elevenen 

 haza hozva, hernyókalitkába tettem és közönséges fűvel etettem. 

 Mindakettő tökéletesen kifejlett s az egyikből him, a másikból 

 nőstény lett. A him csakhamar elkezdett párjának udvarolni. Órákig 

 elnéztem, milyen érzelemteljesen czirpelte — reczós erezetű apró 

 szárnyfedőit egymáshoz dörzsölve — szerelmi dalait. A sok udvar- 

 lásnak végre is lakodalom lett a vége, a melynek árát azonban a 

 him drágán fizette meg. Párosodás közben ugyanis a nőstény fel- 

 kapaszkodott a himre és, mire a coitusnak vége lett, a túlboldog 



*) C. Brunner von Wattenwyl, Prodromus der europáischen 

 Ortkopteren. Leipzig, 1882 p. 312. 



