30 



Kirándulás a Pop-Ivánra. 



i. 



Tikkasztó hőségben, kedvetlenül ballagtam 1883 július 20-án 

 Szatmármegyében a Szinérhegy erdős oldaláról Szinyérváraljára. 

 Kirándulásomnak nem kedvezett a szerencse ; egy Bythinus bajulus 

 Hainpe példányon kívül alig találtam valami figyelemreméltó rovart. 

 A forró napsugarak elől nagyrészt árnyas zugokba vonultak a fű- 

 féléken tanyázó rovarok; a hűs erdők nyirkos talajában tartózko- 

 dók szintén alkalmasabb szállást kerestek az erdőnek kiaszott tala- 

 jánál. A fák lombjáról is csak néhány apró Psocidát (Graphopsocus 

 cruciatus L. és Gaeciüus flavidus Steph.) sikerült kézrekerítenem. 



Mennyivel más a rovarélet tavaszkor! Mennyi élet, mennyi 

 mozgás van még nyár elején is mindenfelé ! Mig végre bekövet- 

 keznek a forró júliusi napok, a melyeknek perzselő melegét egy- 

 aránt megsínyli úgy a rovar-, mint a növényvilág. 



Ez a sivárság gondolkodóba ejtett .... Itt vagyok Máramaros 

 tőszomszédságában, az ottani havasokon most van a tavaszi élet. 

 Más klíma, más növényzet, más viszonyok vannak ott ; még a rovar- 

 világ is elüt a síkságétól ; a magas Pop-Iván csúcsait még nem 

 tapodta rovarász lába, sok érdekes dolog várhat ott még felfedező- 

 jére Hátha oda mennék ? 



A gondolatot csakhamar elhatározás, ezt meg tett követte ; 

 másnap délután már útban voltam Sóbányái Károly segédtanító 

 úrral Máramaros felé. Szinyórváraljáról elindulva balra hagytuk az 

 út mellett Bikszádot, a szatmármegyeik kedves fürdőhelyét. Már 

 itt kezd mutatkozni Máramaros savanyúvízbősége ; az út mentén 

 sűrűn találunk savanyúvízforrást, 5 — 6 lábnyi mély kúttá ásva, 

 melynek többnyire egy-egy odvas fából levágott tönk a kávája. 

 Körülötte földbe vájt kádforma lyukak ötlenek szemünkbe s fenekü- 

 kön egy-egy csomó kő. Ezeknek rendeltetését a mellettük levő hamu 

 és széndarabok mutatják ; e tűzhelyeken meghevített kövekkel mele- 

 gítik ugyanis a gödörbe hordott ásványvizet és — kész a fürdő, 

 melyben a közeli falvak oláh pórnépe élvezi a fürdő- évadot. 



Mig Felsőfalunál lovaink pihenőt tartottak, az itt csörgedező 

 Túrpatakhoz mentem, melynek partján az Aleochara laterális Iieer, 

 Tachyusa exarata Mannerh. és Philonthus fulvipes Fabr. Staphyli- 

 nicla-fajok kerültek gyűjtőüvegembe. A kristálytiszta patakban he- 

 verő köveket kivéve, azoknak alsó oldalán kevés keresés után a 



